КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД 

Апеляційне провадження Доповідач- Ратнікова В.М.
№ 22-ц/824/8415/2026

П О С Т А Н О В А

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

м. Київ Справа № 756/12702/25

04 червня 2026 року Київський апеляційний суд в складі колегії суддів Судової палати з розгляду цивільних справ:

головуючого судді - Ратнікової В.М.
суддів - Кирилюк Г.М. 
- Рейнарт І.М.
при секретарі - Колесник А.В.

розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за апеляційною скаргою представника заінтересованої особи ОСОБА_1 адвоката Євтушенка Миколи Павловича на ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2025 року, постановлену під головуванням судді  Диби О.В., у справі за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», Фортечний відділ державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про заміну сторони стягувача та видачу дублікатів виконавчих листів,-

в с т а н о в и в:

У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» звернулось до суду із заявою про заміну сторони стягувача та видачу дублікатів виконавчих листів, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», Фортечний відділ державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Заява обгрунтована тим, що 16 листопада 2009 року Оболонський районний суд міста Києва ухвалив рішення у справі №2-4053/09 про стягнення з ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,   ОСОБА_3 и на користь Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»заборгованість за кредитним договором №03-988/08-А.
На виконання зазначеного рішення видано виконавчі листи. Виконавчий лист щодо боржника ОСОБА_1 перебував на примусовому виконанні у Фортечному відділі державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса), виконавче провадження НОМЕР_6.
15 листопада 2018 року між ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» та ТОВ «Вердикт Капітал» було укладено договір б/н про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Вердикт Капітал» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі, за кредитним договором №03-988/08-А.
В подальшому, ТОВ «Вердикт Капітал» відступило, а ТОВ «Кампсіс Фінанс» (в подальшому змінило свою назву на ТОВ «Кампсіс Лігал») набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі, за кредитним договором №03-988/08-А, на підставі укладеного між ними договору №22-02/23 про відступлення прав вимоги від 22 лютого 2023 року.
17 травня 2023 року між ТОВ «Кампсіс Фінанс» та ТОВ «Дебт Форс» було укладено договір №17-05/23 про відступлення прав вимоги, відповідно до якого ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило ТОВ «Дебт Форс», а ТОВ «Дебт Форс» набуло право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі, за кредитним договором №03-988/08-А.
Таким чином, до заявника ТОВ «Дебт Форс» перейшло право вимоги до боржників   ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,   ОСОБА_3 и, а відтак має бути замінено сторону стягувача у виконавчому листі.
Окрім того, заявник просив видати дублікати виконавчих листів, виданих на виконання рішення у справі №2-4053/2009, з тих підстав, що 25 лютого 2021 року Фортечним відділом державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) у виконавчому провадженні НОМЕР_6 стосовно боржника ОСОБА_1 а винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, однак копію вищезазначеної постанови разом з оригіналом виконавчого листа стягувачем не отримано.
З урахуванням наведених обставин, заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» просив суд:
замінити вибулого стягувача: Публічне Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» у виконавчому листі № 2-4053 за позовом Публічне Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до боржника ОСОБА_1 ;
видати дублікат виконавчого листа № 2-4053 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» щодо боржника ОСОБА_4 ;
замінити вибулого стягувача: Публічне Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» у виконавчому листі№ 2-4053 за позовом Публічне Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до боржника Кононенка Романа Миколайовича;
видати дублікат виконавчого листа № 2-4053 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс»  щодо боржника ОСОБА_2;
замінити вибулого стягувача: Публічне Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» на правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» у виконавчому листі: № 2-4053 за позовом Публічне Акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» до боржника  ОСОБА_3;
видати дублікат виконавчого листа № 2-4053 у справі за позвом Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» щодо боржника ОСОБА_3.
Ухвалою Оболонського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2025 року заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (Код ЄДРПОУ 43577608, місцезнаходження: м. Київ, вул. Княжий Затон, буд. 9, прим. 369, оф. 1), заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит» (Код ЄДРПОУ 09807856, місцезнаходження: м. Київ, вул. Артема, буд. 60), ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ), Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (Код ЄДРПОУ 36799749, місцезнаходження: м. Київ, узвіз Кудрявський, буд. 5-Б), Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал» (Код ЄДРПОУ 43495721, місцезнаходження: м. Київ, вул. Солом`янська, буд. 3, оф. 6), Фортечний відділ державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) (Код ЄДРПОУ 34977781, місцезнаходження: Кіровоградська обл., м. Кропивницький, вул. Дворцова, буд. 32, прим. 29) про заміну сторони стягувача та видачу дублікатів виконавчих листів задоволено частково.
Замінено стягувача Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (Код ЄДРПОУ 36799749, місцезнаходження: м. Київ, узвіз Кудрявський, буд. 5-Б) на його правонаступника Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» (Код ЄДРПОУ 43577608, місцезнаходження: м. Київ, вул. Княжий Затон, буд. 9, прим. 369, оф. 1) у справі №2-4053/2009 про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь Відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі Філії «Центрального регіонального управління» ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованість у сумі 188752,71 грн. та судові витрати в розмірі 1950 грн., а всього стягнути 190702,71 грн.
Видано дублікат виконавчого листа №2-4053/2009, виданого 12.03.2010 Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) в солідарному порядку на користь Відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі Філії «Центрального регіонального управління» ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» (Код ЄДРПОУ 09807856, місцезнаходження: м. Київ, вул. Артема, буд. 60) заборгованість у сумі 188752,71 грн. та судові витрати в розмірі 1950 грн., а всього стягнути 190702,71 грн., де божником є ОСОБА_1 .
Видано дублікат виконавчого листа №2-4053/2009, виданого Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) в солідарному порядку на користь Відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі Філії «Центрального регіонального управління» ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» (Код ЄДРПОУ 09807856, місцезнаходження: м. Київ, вул. Артема, буд. 60) заборгованість у сумі 188752,71 грн. та судові витрати в розмірі 1950 грн., а всього стягнути 190702,71 грн., де божником є ОСОБА_2 .
Видано дублікат виконавчого листа №2-4053/2009, виданого Оболонським районним судом м. Києва про стягнення з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_2 (РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_1 ), ОСОБА_3 (РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстроване місце проживання: АДРЕСА_2 ) в солідарному порядку на користь Відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі Філії «Центрального регіонального управління» ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» (Код ЄДРПОУ 09807856, місцезнаходження: м. Київ, вул. Артема, буд. 60) заборгованість у сумі 188752,71 грн. та судові витрати в розмірі 1950 грн., а всього стягнути 190702,71 грн., де божником є ОСОБА_3 .
У задоволенні іншої частини заявлених вимог відмовлено.
Не погоджуючись з постановленою ухвалою суду першої інстанції, представник ОСОБА_1 адвокат Євтушенко Микола Павлович подав апеляційну скаргу, в якій за результатом апеляційного перегляду справи просить скасувати ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2025 року та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс`про заміну стягувача у виконавчих листах, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_2 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», Фортечний відділ державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) про заміну сторони стягувача та видачу дублікатів виконавчих листів.
В обґрунтування змісту вимог апеляційної скарги зазначає, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції постановлена з порушенням норм процесуального права та неправильним застосуванням норм матеріального права.
Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено принцип змагальності цивільного процесу, визначений ст. 12 ЦПК України, так як заінтересованій особі ОСОБА_1 не надіслано заяву про видачу дублікатів виконавчих листів та заміну кредитора, не вручені додатки до заяви, не повідомлено про наявність оскаржуваної ухвали.
По суті вирішення заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» зазначає, що ОСОБА_1 не має заборгованості по кредитному договору, так як на підставі розділу 8 Кредитного договору звернено стягнення на предмет застави автомобіль марки Chevrolet, модель Aveo SF 69Y, рік випуску 2007, колір червоний, тип ТЗ легковий сєдан, номер агрегатів: шасі НОМЕР_4 , державний номер НОМЕР_5 .
Проведено аукціон з реалізації даного автомобіля та визначено переможця ОСОБА_7 , що підтверджується протоколом № 1213052 від 09.08.2013 року.
Згідно п. 2.2. договору застави предмет застави, вказаний автомобіль оцінено в 82 600 гривень, що повністю дорівнює сумі кредиту у розмірі 82 600 грн, яка вказана в п. 1.1. Кредитного договору.
Таким чином, позичальником виконано зобов`язання за договром кредиту в повній мірі.
На переконання заінтересованої особи ОСОБА_1 , заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», отримало право вимоги 17.05.2023 року, а виконавчий лист повернуто попередньому кредитору постановою від 25.02.2021 року,  а тому ТОВ « Дебт Форс» не могло отримати виконавчі листи, так як воно на той час не було кредитором, що свідчить про відсутність будь-яких правових підстав для видачі дублікатів виконавчих листіввказаному товариству та, враховуючи пропуск строку на пред?явлення виконавчих листівдо виконання,  заміна кредитора не допускається згідно з правовими позиціями Верховного Суду.
В заяві до суду новий потенційний кредитор ТОВ «Дебт Форс» обставини дотримання строків за статтею 12 Закону не зазначив, питання про їх поновлення не порушував та на будь-які дії, спрямовані на відновлення виконавчого провадження, не посилався.
Не надав заявник і відомостей про можливість відновлення виконавчого провадження за умови заміни сторони у виконавчому листі. Також заявник не навів обґрунтування стосовно заміни стягувача у виконавчому листі щодо боржників.
Крім того, заявник не надає доказів заміни кредитора та повідомлення боржника, що також є додатковою підставою для відмови в поданій заяві.
Отже, на думкузаінтересованої особи ОСОБА_1 , суд першої інстанції фактично поновив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання без розгляду відповідного клопотання та без встановлення поважності причин його пропуску, чим грубо порушив вимоги ст. 12 Закону України «Про виконавче провадження». 
Посилання суду на введення воєнного стану згідно з Указом Президента України №64/2022 вважає безпідставним посилаючись на те, що строк пред`явлення виконавчого листа сплив задовго до 24.02.2022 року. Норми про переривання строків у період воєнного стану не мають зворотної дії та не відновлюють строки, які закінчилися до його запровадження. Таким чином, суд застосував норму права ретроспективно, що суперечить принципу правової визначеності.
Факт повернення виконавчого листа постановою державного виконавця від 25.02.2021 року свідчить про завершення відповідної стадії виконавчого провадження. Відсутність доказів втрати виконавчого документа саме з вини органу державної виконавчої служби або за обставин непереборної сили виключає можливість видачі дубліката. Саме по собі посилання заявника на «невідоме місцезнаходження» документа не є доказом його втрати у розумінні процесуального закону.
Заміна стягувача після спливу строку пред`явлення виконавчого документа до виконання суперечить правовій позиції Великої Палати Верховного Суду, викладеній у постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10, згідно з якою процесуальне правонаступництво має сенс лише тоді, коли воно спрямоване на реальне виконання судового рішення. За відсутності чинного строку для пред`явлення виконавчого документа така заміна є виключно формальною та не породжує жодних правових наслідків.
Фактично оскаржувана ухвала легалізує пропущений строк шляхом видачі дубліката виконавчого листа та заміни кредитора, не встановивши жодної поважної причини його пропуску, що прямо суперечить правовим позиціям Великої Палати Верховного Суду та усталеній судовій практиці.
Допущені судом порушення є істотними, оскільки вони вплинули на правильність вирішення питання та призвели до незаконного обмеження прав ОСОБА_1 .
У відзиві на апеляційну скаргу заявник Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» просить апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2025 року - без змінпосилаючись на те, що суд першої інстанції правильно дослідив всі обставини справи та докази і дійшов вірного висновку про підставність заміни стягувана його правонаступником. Висновки суду першої інстанції апелянтом не спростовані і в апеляційній скарзі.
Зазначає, що строки пред`явлення виконавчого листа № 2-4053 до виконання були перервані пред`явленням його до виконання, оскільки 25.02.2021 року було винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, зазначених в п.2 ч.1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження". Повернення виконавчого документа стягувачу з підстав, передбачених цією статтею, не позбавляє його права повторно пред`явити виконавчий документ до виконання протягом строків, встановлених Законом України «Про виконавче ипровадження».
При цьому, відповідно до пункту 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», доповненого Законом України від 15 березня 2022 року №2129-ІХ, який набрав чинності з 26 березня 2022 року, тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено.
Заміна сторони правонаступником може відбуватися як при відкритому виконавчому провадженні, так і при відсутності виконавчого провадження, тобто, може бути проведена на будь- якій стадії процесу, оскільки без заміни сторони виконавчого провадження правонаступник позбавлений процесуальної можливості ставити питання про відкриття виконавчого провадження та вчиняти інші дії згідно із Законом України «Про виконавче провадження».
У судовому засіданні в суді апеляційної інстанції представник заінтересованої особи ОСОБА_1 адвокат Євтушенко Микола Павлович підтримав доводи апеляційної скарги та просив скаргу задовольнити.
Представник заявника Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» Таран Владислав Анатолійович просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2025 року - без змін.
Заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», Фортечний відділ державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)в судове засідання не з`явились. Про день та час слухання справи судом апеляційної інстанції повідомлялись у встановленому законом порядку.
У клопотанні від 21 квітня 2026 року, яке подано до Київського апеляційного суду, Фортечний відділ державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) просить суд розглядати справу у відсутності представника Фортечного відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Відповідно до частини 3 статті 211 ЦПК України учасник справи має право заявити клопотання про розгляд справи за його відсутності. 
За наявності такого клопотання суд не вправі відкладати розгляд справи у зв?язку із неявкою цієї особи до суду. 
Згідно вимог статей 128, 130, 211, 372 ЦПК України неявка сторін або інших осіб, які беруть участь у справі, належним чином повідомлених про час і місце розгляду справи, не перешкоджає розглядові справи, а тому колегія суддів вважає можливим слухати справу у відсутності заінтересованих осіб: Публічного акціонерного товариство «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Товариства з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», Фортечного відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Заслухавши доповідь судді Ратнікової В.М., пояснення учасників справи, які з?явились в судове засідання, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів приходить до висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.
З матеріалів справи вбачається, що заочним рішенням Оболонського суду міста Києва від 16листопада 2009 року у цивільній справі№2-4053/2009 задоволено позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі Філії «Центрального регіонального управління» ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» до          ОСОБА_4 ,   ОСОБА_3 и про стягнення заборгованості за кредитним договором №03-988/08-А від 16 травня 2008 року, стягнуто з   ОСОБА_4 , ОСОБА_5 ,   ОСОБА_3 и в солідарному порядку на користь Відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі Філії «Центрального регіонального управління» ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованість у сумі 188 752,71 грн та судові витрати в розмірі 1950 грн, а всього стягнуто 190 702,71 грн (а.с. 1).
Судове рішення у справі №2-4053/2009 набрало законної сили та Оболонським районним судом міста Києва 12 березня 2010 року видано виконавчий лист №2-4053 відносно боржника          ОСОБА_4 .
Відомостей про видачу виконавчих листів стосовно інших боржників:  ОСОБА_5 ,   ОСОБА_3 и заявником не надано та матеріали справи не містять.
Судом встановлено, що 15 листопада 2018 року ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» за нотаріально посвідченим договором про відступленняя прав вимоги за договорами відступило ТОВ «Вердикт Капітал» право вимоги за кредитними договорами, договорами поруки та застави, в тому числі, за кредитним договором №03-988/08-А від 16 травня 2008 року, укладеним з       ОСОБА_4 (а.с. 11-15).
Ухвалою Оболонського суду міста Києва від 12 травня 2021 року (справа №756/4527/21) задоволено заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , про заміну сторони у виконавчому провадженні. Замінено стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» (код ЄДРПОУ 09807856) його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (код ЄДРПОУ 36799749) відносно ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у виконанні рішення суду № 2-4053/2009(а.с. 9).
22 лютого 2023 року відповідно до договору № 22-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги ТОВ «Вердикт капітал» відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс», яке змінило назву на ТОВ «Кампсіс Лігал», право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором №03-988/08-А від 16 травня 2008 року до ОСОБА_1 (а.с. 15-18).
17 травня 2023 року за договором № 17-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило ТОВ «Дебт Форс» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором №03-988/08-А від 16 травня 2008 року до ОСОБА_1 (а.с. 19-22). 
Із досліджених письмових доказів судом встановлено, що виконавчий лист №2-4053 від 12 березня 2010 року відносно боржника   ОСОБА_4 а перебував на примусовому виконанні у Фортечному відділі державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Із відповіді Фортечного відділу державної виконавчої служби у  м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса)від 10 вересня 2025 року слідує, що за даними перевірки АСВП у Фортечному ВДВС у м. Кропивницькому перебувало на виконанні виконавче провадження НОМЕР_6 відкрите на підставі виконавчого листа №2-4053, виданого 12березня 2010 року Оболонським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 солідарно на користь ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованості у сумі 188752,71 грнта судових витрат в розмірі 1950 грн, а всього 190702,71 грн.29 січня 2015 року державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження, а 25 лютого 2021 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу, яка була направлена стягувачу за виконавчим документом. Надати більш детальну інформацію відділ не має можливості, оскільки, відповідно до п.п. 3.19., 3.20 Інструкції з діловодства в органах державної виконавчої служби, строк зберігання виконавчих проваджень, переданих до архіву органу державної виконавчої служби, становить три роки, крім виконавчих проваджень за постановами про накладення адміністративного стягнення, строк зберігання яких становить один рік, виконавчі провадження, строки зберігання яких закінчилися, підлягають знищенню (а.с. 67).
Відповідно до постанови державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 25 лютого 2021 року (ВП НОМЕР_6) виконавчий лист №2-4053, виданий 12 березня 2010 року Оболонським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 солідарно на користь ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованості в розімірі 188 752,71 грн та судових витрат в розмірі 1 950 грн, а всього 190 702,71 грн, де боржником є ОСОБА_1 , повернуто стягувачу на підставі пункту 2 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними) - а.с. 67 зворот.
У серпні 2025 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» звернулось до суду із заявою про заміну сторони стягувача та видачу дублікатів виконавчих листів, заінтересовані особи: Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та Кредит», ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , Товариство з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал», Товариство з обмеженою відповідальністю «Кампсіс Лігал», Фортечний відділ державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Задовольняючи частково заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс», суд першої інстанції свій висновок мотивував тим, що ухвалою Оболонського суду міста Києва від 12 травня 2021 року (справа №756/4527/21) було замінено первісного стягувача ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» на його правонаступника ТОВ «Вердикт Капітал», в подальшому право вимоги до боржників перейшло до ТОВ «Дебт Форс», а тому звернення правонаступника кредитора із заявою про надання йому статусу стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України.
Враховуючи те, що строк для повторного пред`явлення виконавчих листів припав на дію введеного на території України воєнного стану, оригінали виконавчих листів було втрачено не з вини стягувача, що позбавляє права стягувача на звернення рішення до виконання, а на дату подання заяви судове рішення не виконано, то суд першої інстанції дійшов висновку, що заява в частині видачі дублікатів виконавчих листів підлягає задоволенню.
З такими висновками суду першої інстанції колегія суддів апеляційного суду у повній мірі погодитися не може, виходячи з наступного.
У статті 129-1 Конституції України визначено, що судове рішення є обов`язковим до виконання. Держава забезпечує виконання судового рішення у визначеному законом порядку. Контроль за виконанням судового рішення здійснює суд.
За змістом пункту 9 частини першої статті 129 Конституції України основними засадами судочинства є обов`язковість судового рішення.
Виконання судового рішення відповідно до змісту рішення Конституційного Суду України № 5-рп/2013 від 26 червня 2013 року у справі № 1-7/2013 є невід`ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави; невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд справи судом.
Стаття 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод гарантує право на справедливий судовий розгляд та закріплює принцип верховенства права, на якому будується демократичне суспільство, і найважливішу роль судової системи в здійсненні правосуддя. Проте, право на справедливий суд було б позбавлене сенсу, якщо б допускало невиконання остаточних судових рішень, які набрали законної сили.
Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Відповідно до положень статті 55 ЦПК України у разі смерті фізичної особи, припинення юридичної особи, заміни кредитора чи боржника у зобов`язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в цивільному процесі до вступу правонаступника, обов`язкові для нього так само, як вони були обов`язкові для особи, яку він замінив.
Відповідно до частин першої, другої та п`ятої статті 442 ЦПК України у разі вибуття однієї із сторін виконавчого провадження суд замінює таку сторону її правонаступником. Заяву про заміну сторони її правонаступником може подати сторона (заінтересована особа), державний або приватний виконавець. Положення цієї статті застосовуються також у випадку необхідності заміни боржника або стягувача у виконавчому листі до відкриття виконавчого провадження.
Відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні (крім випадків, передбачених статтею 515 ЦК України) може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема, правонаступництва.
Тлумачення частини першої статті 512 ЦК України дозволяє стверджувати, що відступлення права вимоги є одним із випадків заміни кредитора в зобов`язанні, яке відбувається на підставі правочину. Відступлення права вимоги не є окремим видом договору, це правочин, який опосередковує перехід права. Відступлення права вимоги може відбуватися, зокрема, внаслідок укладення договору: (а) купівлі-продажу чи міни (частина третя статті 656 ЦК України); (б) дарування (частина друга статті 718 ЦК України); (в) факторингу (глава 73 ЦК України).
До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 514 ЦК України).
Отже, підставою для процесуального правонаступництва, є правонаступництво у матеріальних правовідносинах, унаслідок якого відбувається вибуття сторони зі спірних або встановлених судом правовідносин і переходу до іншої особи прав і обов`язків вибулої сторони в цих правовідносинах.
Для процесуального правонаступництва юридичної особи, яка є стороною у судовому процесі, необхідне встановлення або правонаступника такої юридичної особи внаслідок її припинення шляхом реорганізації, або правонаступника окремих її прав чи обов`язків внаслідок заміни сторони у відповідному зобов`язанні. В обох випадках для встановлення процесуального правонаступництва юридичної особи суд має визначити підстави такого правонаступництва, а також обсяг прав та обов`язків, який перейшов до правонаступника у спірних правовідносинах. Суд будь-якої інстанції зобов`язаний залучити до участі у справі правонаступника сторони або третьої особи, якщо спірні правовідносини допускають правонаступництво прав та обов`язків відповідної особи, а правонаступник існує. Питання процесуальної правосуб`єктності сторони, третьої особи, їхніх правонаступників належать до тих, які суд має вирішити під час розгляду справи незалежно від стадії судового процесу. Не є перешкодами для з`ясування підстав процесуального правонаступництва межі розгляду справи у суді відповідної інстанції, а також предмет доказування за відповідними позовними вимогами (постанова Великої Палати Верховного Суду від 30 червня 2020 року у справі № 264/5957/17 (пункти 29, 31)).
Наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконане боржником, не припиняє зобов`язальних правовідносин сторін.
Отже, звернення правонаступника кредитора із заявою про заміну стягувача відповідає змісту статей 512, 514 ЦК України.
Виконання судових рішень у цивільних справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду та ефективного захисту, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
У постанові від 08 лютого 2022 року у справі № 2-7763/10 Велика Палата Верховного Суду дійшла висновку, що заміна сторони виконавчого провадження, як процесуальне правонаступництво на підставі матеріального правонаступництва, повинна здійснюватися з метою виконання завдання цивільного судочинства щодо ефективного захисту порушених прав шляхом своєчасного та ефективного виконання судового рішення. У випадку закінчення виконавчого провадження заявник, що звертається з заявою про заміну сторони виконавчого провадження, повинен поставити перед судом питання щодо відновлення виконавчого провадження (оскарження постанови про закінчення виконавчого провадження). За відсутності підстав для відновлення закінченого виконавчого провадження відсутні і підстави для процесуального правонаступництва. Якщо ж виконавче провадження не закінчене, але виконавчий документ був повернутий стягувачу без виконання, у його правонаступника є можливість отримати право на повторне звернення з виконавчим документом до виконання за умови дотримання строків звернення виконавчого документа до виконання. Якщо ці строки пропущені, то разом з питанням процесуального правонаступництва заявник повинен звернутися з заявою про поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання. За відсутності підстав для поновлення пропущеного строку для пред`явлення виконавчого документа до виконання відсутні і підстави для процесуального правонаступництва.
Фактичні обставини справи, встановлені судом, свідчать про те, що заочним рішенням Оболонського суду міста Києва від 16 листопада 2009 року у цивільній справі №2-4053/2009 задоволено позовні вимоги Відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі Філії «Центрального регіонального управління» ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» до ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 про стягнення заборгованості за кредитним договором №03-988/08-А від 16 травня 2008 року, стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь Відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі Філії «Центрального регіонального управління» ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованість у сумі 188 752,71 грн та судові витрати в розмірі 1950 грн, а всього стягнути 190 702,71 грн (а.с. 1).
Судове рішення у справі №2-4053/2009 набрало законної сили.
За кожним судовим рішенням, яке набрало законної сили, за заявою осіб, на користь яких воно ухвалено, видається один виконавчий лист. Якщо на підставі ухваленого рішення проти кількох відповідачів, суд має право за заявою стягувачів видати кілька виконавчих листів - частина 2 статті 368 ЦПК України (в редакції, чинній на час набрання рішенням законної сили).
Строки пред`явлення виконавчих документів до виконання, переривання строку давності пред`явлення виконавчого документа до виконання, поновлення пропущеного строку визначені Законом України «Про виконавче провадження».
Відповідно до частини першої статті 21 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції Закону N 606-XIV від 21 квітня 1999 року, чинній на час набрання рішенням законної сили) виконавчий лист, виданий на підставі рішення суду в цивільній справі, може бути пред`явлений до примусового виконання протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили.
У справі, яка переглядається, установлено, що рішення Оболонського суду міста Києва від 16 листопада 2009 року у цивільній справі №2-4053/2009, яким стягнуто з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 в солідарному порядку на користь Відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі Філії «Центрального регіонального управління» ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» борг за кредитним договором, набрало законної сили 27 листопада 2009 року.
Таким чином, стягувач протягом трьох років з наступного дня після набрання рішенням законної сили мав можливість реалізувати своє право на пред`явлення виконавчих листів на примусове виконання до 27 листопада 2012 року.
Із досліджених письмових доказів судом встановлено, що Оболонським районним судом міста Києва 12 березня 2010 року видано виконавчий лист №2-4053, боржником у якому є ОСОБА_1 .
Цей виконавчий лист № №2-4053 від 12 березня 2010 року перебував на примусовому виконанні у Фортечному відділі державної виконавчої служби у  м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса).
Із відповіді Фортечного відділу державної виконавчої служби у  м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 10 вересня 2025 року та долученої до неї копії постанови державного виконавця Фортечного відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південно-Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Дніпро) від 25 лютого 2021 року (ВП НОМЕР_6) вбачається, що виконавчий лист №2-4053, виданий 12 березня 2010 року Оболонським районним судом м. Києва, про стягнення з ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 солідарно на користь ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» заборгованості в розімірі 188 752,71 грн та судових витрат в розмірі 1 950 грн, а всього 190 702,71 грн, де боржником є ОСОБА_4 , повернуто стягувачу на підставі пункту 2 статті 37 Закону України «Про виконавче провадження» (у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними) - а.с. 67, зворот.
Прикінцевими та перехідними положеннями Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII (Закон України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII від 02 червня 2016 року набрав чинності 05 жовтня 2016 року) установлено, що виконавчі документи, видані до набрання чинності цим Законом, пред`являються до виконання у строки, встановлені цим Законом - пункт 5 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення».
Статтею 12 Закону України «Про виконавче провадження» № 1404-VIII передбачено, що виконавчі документи можуть бути пред`явлені до примусового виконання протягом трьох років.
З урахування принципу незворотності дії в часі законів та інших нормативно-правових актів (частина перша статті 58 Конституція України) дія Закону України «Про виконавче провадження» від 02 червня 2016 року № 1404-VIII поширюється на правовідносини, які не закінчились до набрання ним чинності.
У разі повернення виконавчого документа стягувачу у зв`язку з неможливістю в повному обсязі або частково виконати рішення, строк пред`явлення такого документа до виконання після переривання встановлюється з дня його повернення, а в разі повернення виконавчого документа у зв`язку із встановленою законом забороною щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, а також проведення інших виконавчих дій стосовно боржника - з дня закінчення строку дії відповідної заборони (частина п`ята статті 12 Закону № 1404-VIII). 
Зібрані та досліджені письмові докази у справі вказують на те, що на момент набрання чинності цим законом № 1404-VIII, строк пред`явлення виконавчого листа №2-4053 від 12 березня 2010 року, боржником у якому є ОСОБА_1 , не закінчився, а тому стягувач протягом наступних трьох років з дня повернення виконавчого листа, яке відбулось 25 лютого 2021 року, мав можливість реалізувати своє право на повторне пред`явлення вказаного виконавчого листа на примусове виконання до 25 лютого 2024 року.
Ухвалою Оболонського суду міста Києва від 12 травня 2021 року (справа №756/4527/21) замінено первісного стягувача Публічне акціонерне товариство «Банк «Фінанси та кредит» (код ЄДРПОУ 09807856) його правонаступником Товариством з обмеженою відповідальністю «Вердикт Капітал» (код ЄДРПОУ 36799749) відносно ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , ОСОБА_3 у виконанні рішення суду № 2-4053/2009 (а.с. 9).
22 лютого 2023 року відповідно до договору № 22-02/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги ТОВ «Вердикт капітал» відступило ТОВ «Кампсіс Фінанс», яке змінило назву на ТОВ «Кампсіс Лігал», право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором №03-988/08-А від 16 травня 2008 року до ОСОБА_1 (а.с. 15-18).
17 травня 2023 року за договором № 17-05/23 про відступлення (купівлю-продаж) прав вимоги ТОВ «Кампсіс Фінанс» відступило ТОВ «Дебт Форс» право вимоги заборгованості за договорами кредиту, в тому числі за кредитним договором №03-988/08-А від 16 травня 2008 року до ОСОБА_1 (а.с. 19-22). 
Установивши наявність у ОСОБА_1 невиконаного боргового зобов`язання, факт повернення виконавчого документа №2-4053 від 12 березня 2010 року, строк пред`явлення якого до виконання не закінчився, а також набуття ТОВ «Дебт Форс» права вимоги до боржника ОСОБА_1 за кредитним договором №03-988/08-А від 16 травня 2008 року, суд першої інстанції дійшов правильного висновку про заміну стягувача ТОВ «Вердикт Капітал» на його правонаступника ТОВ «Дебт Форс» у виконавчому листі №2-4053 в частині невиконаного ОСОБА_1 зобов`язання за кредитним договором.
Суд першої інстанції правильно керувався тим, що строк пред`явлення цього виконавчого листа до виконання не закінчився з огляду на те, що цей виконавчий лист повернули стягувачу 25 лютого 2021 року, тобто, строк пред`явлення його до виконання мав закінчитися у лютому 2024 року, проте перебіг цього строку перервався і встановлений з дня припинення або скасування воєнного стану.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що суд першої інстанції фактично поновив строк пред`явлення виконавчого документа до виконання без розгляду відповідного клопотання та без встановлення поважності причин його пропуску, чим грубо порушив вимоги статті 12 Закону України «Про виконавче провадження», є помилковими, не ґрунтюється на вимогам закону та не узгоджуються з релевантною судовою практикою Верховного Суду щодо застосування цієї норми.
Так, у пункті 10-2 розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», доповненого згідно із Законом Українивід 15 березня 2022 року «Про внесення зміни до розділу XIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», який набрав чинності 26 березня 2022 року, визначено, що тимчасово, на період до припинення або скасування воєнного стану на території України визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану.
Указом Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/22 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року, в Україні введено воєнний стан, який неодноразово продовжено та триває дотепер.
У пунктах 47 і 48 постанови від 15 березня 2023 року у справі № 260/2595/22 Верховний Суд зазначив, що особливості примусового виконання рішень у період воєнного стану визначено пунктом 102 розділу ХІІІ «Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про виконавче провадження», відповідно до якого тимчасово на період до припинення або скасування воєнного стану на території України, з поміж іншого, визначені цим Законом строки перериваються та встановлюються з дня припинення або скасування воєнного стану. Оскільки порядок та строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання регулюються саме Законом України «Про виконавче провадження», як спеціальним нормативно-правовим актом, у цьому випадку підлягає застосуванню норма, якою на період воєнного стану на території України встановлено переривання строків, визначених вказаним Законом, до яких, зокрема, належать строки пред`явлення виконавчих документів до примусового виконання.
За встановленими обставинами справи на час набрання вказаним законом чинності, строк для пред`явлення виконавчого листа №2-4053 від 12 березня 2010 року, боржником у якому є ОСОБА_1 , який був визначений до 25 лютого 2024 року, не сплив, оскільки зазначена дата настала під час дії на території України воєнного стану, а тому, відповідно до положень пункту 10-2 Розділу ХІІІ Прикінцевих та перехідних положень Закону України «Про виконавче провадження», строк пред`явлення цього виконавчого листа до виконання перервався до припинення або скасування воєнного стану, з огляду на що вказаний строк не пропущений і  відсутні підстави для його поновлення.
Аргументи заявника ОСОБА_1 про відсутність правових підстав для видачі дубліката виконавчого листа також є безпідставними, з огляду на таке.
Відповідно до пункту 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України у разі втрати виконавчого документа суд, який розглядав справу як суд першої інстанції, незалежно від того, суд якої інстанції видав виконавчий документ, може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець, приватний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання. Ухвала про видачу чи відмову у видачі дубліката виконавчого документа може бути оскаржена в апеляційному та касаційному порядку.
Дублікат - це документ, що видається замість втраченого оригіналу та має силу первісного документа. Оригінал виконавчого листа вважається втраченим, коли його загублено, вкрадено, знищено або істотно пошкоджено. Дублікат виконавчого документа видається замість втраченого оригіналу лише за наявності достатніх доказів того, що виконавчий документ дійсно втрачено.
Суд першої інстанції, з висновком якого погоджується апеляційний суд, встановив, що ТОВ «Дебт Форс» належно підтвердило факт втрати виконавчого листа  про стягнення з ОСОБА_1 на користь Відкритого акціонерного товариства «Банк «Фінанси та кредит» в особі Філії «Центрального регіонального управління» ВАТ «Банк «Фінанси та кредит» (первісного кредитора) заборгованості у сумі 188 752,71 грн та судових витрат в розмірі 1950 грн, а всього - 190 702,71 грн, оскільки щодо цього факту заявник надав відповідь Фортечного відділу державної виконавчої служби у м. Кропивницькому Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Одеса) від 10 вересня 2025 року з якої слідує, що 25 лютого 2021 року державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа, боржником у якому є ОСОБА_1 , стягувачу, яка була направлена стягувачу за виконавчим документом, тобто ПАТ «Банк «Фінанси та кредит». При цьому, надати більш детальну інформацію Відділ не має можливості, оскільки виконавче провадження, строки зберігання якого закінчилися, знищені (а.с. 67).
У постановах Верховного Суду від 19 квітня 2021 року у справі  № 2-1316/285/11, від 15 червня 2022 року у справі № 2-5062/10, від 11 квітня 2024 року у справі № 1519/2-4707/11 зазначено, що єдиною підставою для видачі судом дубліката виконавчого листа є його втрата. Сам факт відсутності виконавчого документа у стягувача та в органі державної виконавчої служби свідчить про те, що його було втрачено. У той же час, обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду.
З урахуванням того, що суд першої інстанції дійшов висновку про те, що строк для повторного пред`явлення виконавчого листа, боржником у якому є ОСОБА_1 , до виконання не пропущено, у розпорядженні правонаступника первісного стягувача зазначеного виконавчого документа №2-4053 від 12 березня 2010 року немає, як і немає доказів отримання такого документа ПАТ «Банк «Фінанси та кредит», суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про наявність підстав для видачі дубліката виконавчого документа №2-4053 від 12 березня 2010 року, боржником у якому є ОСОБА_1 .
При встановленні факту невиконання судового рішення видача дубліката виконавчого документа не порушує прав боржника та не покладає на нього додаткових зобов`язань, оскільки дублікат виконавчого документа має повністю відтворювати втрачений виконавчий документ, у тому числі, містити й дату його видачі. Натомість відсутність виконавчого документа у стягувача унеможливлює виконання рішення суду та порушує його права.
Подібний висновок викладено, зокрема, у постановах Верховного Суду від 18 листопада 2020 року у справі № 263/4331/18 та від 09 жовтня 2019 року у справі  № 2-6471/06.
Доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 про те, що він не має заборгованості по кредитному договору, так як на підставі розділу 8 договору звернено стягнення на предмет застави автомобіль марки Chevrolet, модель Aveo SF 69Y, рік випуску 2007, колір червоний, тип ТЗ легковий сєдан, номер агрегатів: шасі НОМЕР_4 , державний номер НОМЕР_5 , не впливають на правильність висновків суду першої інстанції в частині вирішення питання про заміну сторони стягувача та видачу дубліката виконавчого листа, за яким боржником є ОСОБА_1 .
Вирішуючи вимоги заяви «Дебт Форс» в цій частині, суд першої інстанції правильно керувався тим, що дублікат виконавчого листа - це другий примірник документа, що має таку саму юридичну силу, як і оригінал, а тому зміст дубліката виконавчого листа має повністю співпадати з оригіналом.
Таким чином, змінювати в дублікаті виконавчого документа учасників справи, загальну суму стягнення, навіть у разі часткового виконання рішення суду чи визнання виконавчого листатаким, що не підлягає виконанню в частині одного із солідарних боржник, не можна. 
Отже, зміст дубліката виконавчого листа має повністю співпадати з оригіналом, тобто, відповідати резолютивній частині судового рішення суду у справі №2-4053/2009. 
При цьому, у разі підтвердження часткового виконання боржником рішення суду №2-4053/2009, у тому числі, за рахунок коштів від реалізації майна боржника ОСОБА_1 , розмір погашеного боргу боржника ОСОБА_1 , що визначений судовим рішенням у справі №2-4053/2009, враховується під час подальшого виконавчого провадження.
В оцінці доводів    ОСОБА_4  про те, що судом першої інстанції порушено принцип змагальності цивільного процесу, а саме статті 12 ЦПК України, оскільки йомуне надіслано заяву про видачу дублікатів виконавчих листів та заміни кредитора, не вручені додатки до заяви, колегією суддів апеляційного суду встановлено, що направлення заявником ТОВ «Дебт Форс» копії заяви про заміну сторони стягувача та видачу дублікатів виконавчих листів, зокрема на адресу ОСОБА_1 , підтверджується накладною поштової установи 05082025100203109 від 05 серпня 2025 року про приймання до пересилання відповідної заяви з додатками та відповідним описом вкладення (а.с. 31).
Також матеріалами справи підтверджується, що заінтересована особа (боржник) ОСОБА_10 був обізнаний про існування в суді першої інстанції провадження у справі № 756/12702/25 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони стягувача та видачу дублікатів виконавчих листів, про що свідчить його звернення від 17 вересня 2025 року до суду першої інстанції, в якому ОСОБА_1 просив розглядати справи у його відсутності (а.с.68-72). У вказаній заяві від 17 вересня 2025 року відсутні аргументи про те, що він не отримував копії заяви ТОВ «Дебт Форс», а відтак, ОСОБА_1 мав можливість висловити свої заперечення стосовно поданої заяви ТОВ «Дебт Форс».
Ураховуючи, що ОСОБА_1 був достеменно обізнаний про існування судового провадження у справі № 756/12702/25, йому надіслано копію заяви з додатками про заміну сторони стягувача та видачу дублікатів виконавчих листів, необґрунтованим є довід боржника  ОСОБА_1 про те, що він не мав можливості надати заперечення проти заяви ТОВ «Дебт Форс» в суді першої інстанції.
Отже, доводи апеляційної скарги ОСОБА_1 в частині задоволених вимог заяви ТОВ «Дебт Форс» про заміну сторони стягувача та видачу дубліката виконавчого листа, за яким боржником є ОСОБА_1 , відхиляються колегією суддів апеляційного суду, оскільки вони спростовуються матеріалами справи й зводяться до власного тлумачення апелянтом норм права.
Враховуючи вищевикладене, колегія суддів апеляційного суду вважає, що ухвала Оболонського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2025 року в частині задоволених вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про заміну сторони стягувача та видачу дубліката виконавчого листа, за яким боржником є ОСОБА_1 , є законною та обґрунтованою, постановлена з дотриманням норм матеріального та процесуального права, підстав для її скасування немає.
Разом з тим, колегія суддів апеляційного суду не може погодитись з висновком суду першої інстанції в частині задоволених вимог заяви ТОВ «Дебт Форс» про видачу дублікатів виконавчих листів, за якими боржниками є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , з огляду на таке.
Згідно з частинами першою-третьою статті 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
За змістом статті 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках. Учасник справи розпоряджається своїми правами щодо предмета спору на власний розсуд.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими, речовими і електронними доказами; висновками експертів; показаннями свідків.
Згідно зі статтею 77 ЦПК України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Сторони мають право обґрунтовувати належність конкретного доказу для підтвердження їхніх вимог або заперечень. Суд не бере до розгляду докази, що не стосуються предмета доказування.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом (частина перша статті 81 ЦПК України).
Принцип змагальності забезпечує повноту дослідження обставин справи та покладає тягар доказування на сторони. Водночас цей принцип не створює для суду обов`язок вважати доведеною та встановленою обставину, про яку стверджує сторона (див. пункт 21 постанови Великої Палати Верховного Суду від 18 березня 2020 року у справі № 129/1033/13-ц (провадження № 14-400цс19)).
Стадія виконавчого провадження як завершальна стадія судового процесу починається після видачі виконавчого документа стягувачу та закінчується фактичним виконанням судового рішення або зі спливом строку пред`явлення документа до виконання, оскільки у разі пропуску такого строку виконавчий документ повертається стягувачу органом державної виконавчої служби, приватним виконавцем без прийняття до виконання. Отже, за межами цього процесуального строку виконавчі дії не вчиняються, а строк виконавчого провадження спливає одночасно зі строком пред`явлення виконавчого документа до виконання. Така правова позиція викладена в постановах Касаційного господарського суду у складі Верховного Суду від 25 червня 2019 року у справі № 910/10031/13 та від 11 березня 2021 року у справі № 910/2954/17.
При вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою заявник повинен подати докази на підтвердження втрати виконавчого листа, а суд має обов`язково перевірити, чи не було виконано рішення суду на підставі якого його видано та чи не втратило судове рішення законної сили Відповідний правовий висновок викладений у постанові Верховного Суду від 22 жовтня 2018 року у справі № 2-824/2009, провадження № 61-5388св18.
Обов`язковою умовою видачі дубліката виконавчого листа є звернення із такою заявою в межах встановленого законом строку для пред`явлення його до виконання або його поновлення за рішенням суду. Даної правової позиції дотримується Верховний Суд (постанови від 10вересня.2018 у справі №5011-58/9614-2012, від 21січня 2019 у справі №916/215/15-г).». 
У справі, що переглядається, суд першої інстанції встановив, що відомості про видачу виконавчих листів стосовно інших солідарних боржників: ОСОБА_2 , ОСОБА_3 заявником не надано.
В обгрунтування вимог заяви ТОВ «Дебт Форс» також не зазначало про перебування виконавчих листів №2-4053 від 12 березня 2010 року, за якими боржниками є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , на виконанні в органах, що здійснюють примусове виконання рішень.
До заяви про видачу дубліката виконавчого листа представником ТОВ «Дебт Форс» додано лише копію постанови про повернення виконавчого документа стягувачу від 25 лютого 2021 року (ВП НОМЕР_6), де боржником є ОСОБА_4 . 
Обставини щодо строку пред`явлення виконавчих документів №2-4053 від 12 березня 2010 року, за якими боржниками є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , до виконання та питання про його поновлення не перевірялись та не встановлювались судом першої інстанції у судовому рішенні (ухвалі) Оболонського суду міста Києва від 12 травня 2021 року (справа №756/4527/21) про заміну сторони стягувача у справі № 2-4053/2009, у зв?язку з переходом прав первісного кредитора ПАТ «Банк «Фінанси та кредит» до нового кредитора (а.с. 9).
З урахуванням принципів змагальності та диспозитивності, учасник справи, який ініціює перед судом вирішення певного процесуального питання, зокрема, про видачу дублікатів виконавчих документів, зобов`язаний обґрунтувати відповідні підстави для його вирішення судом та підтвердити їх доказами.
Виходячи з аналізу зазначених норм права, при вирішенні питання про видачу дубліката виконавчого листа у зв`язку з його втратою, заявник повинен подати докази, а суд має обов`язок перевірити: чи не було виконано судове рішення, чи не втратило воно законної сили, чи звернувся заявник в межах строків пред`явлення його до виконання та докази, якими підтверджується втрата виконавчого листа.
За установлених у цій справі обставинзаявником ТОВ «Дебт Форс» при поданні заяви таких доказів щодо боржників ОСОБА_2 , ОСОБА_3 не надано та суд першої інстанції не встановив фактичних обставин справи, від яких залежить правильне вирішення питання в частині заявлених вимог ТОВ «Дебт Форс» про видачу дублікатів виконавчих листів №2-4053 від 12 березня 2010 року, за якими боржниками є ОСОБА_2  та ОСОБА_3 .
На підставі правової оцінки обставин, якими обґрунтовувалися вимоги заяви ТОВ «Дебт Форс», установивши, що доказів видачі судом виконавчих листів №2-4053 від 12 березня 2010 року, за якими боржниками є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , та їх пред?явлення стягувачем до органу, який здійснює примусове виконання рішень, протягом строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання, який повинен обчислюватися з урахуванням переривання цього строку або його поновлення за рішенням суду, матеріали справи не містять і такі докази не подані заявником ТОВ «Дебт Форс» в обгрунтування вимог заяви про видачу дублікатів виконавчих документів щодо кожного із солідарних боржників, колегія суддів апеляційного суду дійшла висновку про відмову у задоволенні заяви ТОВ «Дебт Форс» у частині вимог про видачу дублікатів виконавчих листів №2-4053 від 12 березня 2010 року, за якими боржниками є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
При цьому за наявності таких доказів стягувач не позбавлений права повторно звернутися до суду для вирішення відповідного процесуального питання в межах строку, встановленого для пред`явлення виконавчого документа до виконання щодо кожного із солідарних боржників, або при його поновленні, та за умови, що відповідне судове рішення не виконане.
Постановляючи оскаржувану ухвалу в частині вимог про видачу дублікатів виконавчих листів листів №2-4053 від 12 березня 2010 року, за якими боржниками є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , суд першої інстанції не звернув уваги на вказані обставини, не перевірив їх належним чином, не взяв до уваги приведені норми закону, не дослідив усіх наданих заявником доказів в обґрунтування заяви про видачу дубліката виконавчого листа в цій частині вимог, та не надав їм належної оцінки, а тому висновок суду першої інстанції про задоволення заяви ТОВ «Дебт Форс» в частині вимог про видачу дублікатів виконавчих листів листів №2-4053 від 12 березня 2010 року, за якими боржниками є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , без оцінки вказаних обставин у сукупності не може вважатись обґрунтованим і таким, що відповідає положенням статей 76, 81, 89 ЦПК України.
Враховуючи наведене, колегія суддів апеляційного суду вважає обґрунтованими доводи апеляційної скарги заінтересованої особи (боржника) ОСОБА_1 та достатніми для скасування оскаржуваної ухвали в частині вимог про видачу дублікатів виконавчих листів №2-4053 від 12 березня 2010 року, за якими боржниками є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
Неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального права та порушенням норм процесуального права у справі, яка переглядається, призвело до неправильного вирішення питання в частині вимог ТОВ «Дебт Форс» про видачу дублікатів виконавчих листів №2-4053 від 12 березня 2010 року, за якими боржниками є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , а це відповідно до статті 376 ЦПК України є підставою для скасування апеляційним судом ухвали Оболонського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2025 року в цій частині та ухвалення нового судового рішення у відповідній частині вимог ТОВ «Дебт Форс», які з установлених колегією суддів апеляційного суду обставин справи та наведених мотивів в редакції даної постанови не підлягають задоволенню. 
В іншій частині ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2025 року слід залишити без змін.
Керуючись ст.ст. 129, 129-1 Конституцї України, ст.ст. 512, 514, 515 ЦК України, ст.ст. 12, 21 Закону України « Про виконавче провадження», пунктом 17.4 розділу ХІІІ Перехідних положень ЦПК України, ст.ст. 12, 13, 18, 55, 76,77, 81, 367, 368, 374, 376, 381-384, 442 ЦПК України, суд, -

п о с т а н о в и в:

Апеляційну скаргу представника заінтересованої особи ОСОБА_1 адвоката Євтушенка Миколи Павловича задовольнити частково.
Ухвалу Оболонського районного суду міста Києва від 22 жовтня 2025 року в частині задоволених вимог заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про видачу дублікатів виконавчих листів, за якими боржниками є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 скасувати та ухвалити в цій частині нове судове рішення про відмову у задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Дебт Форс» про видачу дублікатів виконавчих листів, за якими боржниками є ОСОБА_2 , ОСОБА_3 .
В решті ухвалу залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, та може бути оскаржена в касаційному порядку до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня її проголошення. 
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Головуючий: Судді: