Справа № 522/6686/26-Е
Провадження № 2/522/7404/26
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27 серпня 2026 року           м. Одеса

Приморський районний суд міста Одеси у складі головуючої - судді Косіциної В.В. розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

ВСТАНОВИВ:
23 квітня 2026 до Приморського районного суду м. Одеси надійшла позовна заява ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, у якій позивач просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за кредитним договором у розмірі 30 351,90 гривень, а також здійснити розподіл судових витрат.
Разом із позовною заявою представником позивача було надано суду клопотання про витребування доказів, в якому просив витребувати в АТ КБ «ПРИВАТБАНК» наступні відомості:
- чи було емітовано на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 платіжну картку № НОМЕР_2 ;
- інформацію про зарахування коштів, а саме, зарахування на платіжну Карту (маска Карти) № НОМЕР_2 у період з 12.03.2020 по 17.03.2020 грошової суми у розмірі 5 050,00 гривень та у період з 30.03.2020 по 04.04.2020 грошової суми у розмірі 14 950,00 гривень;
- чи емітувалась будь-яка інша платіжна картка на ім`я ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 ;
- чи є/був номер телефону НОМЕР_3 фінансовим номером телефону за платіжною карткою № НОМЕР_2 та чи знаходиться/знаходився вказаний номер телефону в анкетних даних ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 .
У разі підтвердження зарахування ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 за період з 12.03.2020 по 17.03.2020 грошової суми у розмірі 5 050,00 гривень та у період з 30.03.2020 по 04.04.2020 грошової суми у розмірі 14 950,00 гривень витребувати інформацію у вигляді:
- первинних документів бухгалтерського обліку (банківські виписки/платіжні інструкції/доручення), що підтвердять дану інформацію. У випадку неможливості надати вищезгадані первинні документи, надати інші, прирівняні до них (довідки/листи, що підтверджують факт зарахування коштів на рахунок - маска карти Позичальника)
- повного номера карткового рахунку, що належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , а саме, картки № НОМЕР_2 .
У випадку, якщо номер телефону НОМЕР_3 не знаходиться в анкетних даних ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 за платіжною карткою № НОМЕР_2 витребувати номери телефонів що знаходяться/знаходились в анкетних даних ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 за платіжною карткою № НОМЕР_2 .
У випадку, якщо картковий рахунок № НОМЕР_2 не належить ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , витребувати інформацію щодо особи, якій належить картковий рахунок № НОМЕР_2 . 
28 квітня 2026 року ухвалою судді Косіциної В.В. позов прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Встановлено, що справа розглядатиметься в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін. Відповідачу надано 15-ти денний термін з моменту отримання копії ухвали для подання відзиву на позовну заяву. Клопотання представника позивача про витребування доказів - задоволено.
Копію ухвали суду від 28 квітня 2026 року було направлено за зареєстрованим місцем проживання відповідача листом із рекомендованим повідомленням про вручення, який повернувся до суду із відміткою: «закінчення встановленого терміну зберігання».
15 травня 2026 року до Приморського районного суду м. Одеси від АТ КБ «ПРИВАТБАНК» надійшла відповідь на виконання ухвали суду від 28.04.2026.
10 червня 2026 від представника відповідача - ОСОБА_2 надійшли додаткові пояснення у справі.
11 червня 2026 року від представника позивача - ОСОБА_3 надійшло клопотання про витребування доказів.
15 червня 2026 року від представника відповідача - ОСОБА_2 надійшли заперечення на клопотання про витребування доказів від 11.06.2026.
16 червня 2026 року від представника позивача - ОСОБА_3 надійшли додаткові пояснення у справі.
19 червня 2026 року ухвалою суду клопотання ОСОБА_3 про витребування доказів - залишено без задоволення.
02 липня 2026 року від представника позивача - ОСОБА_3 надійшло клопотання про витребування доказів.
06 липня 2026 року від представника відповідача - ОСОБА_2 надійшли заперечення на клопотання про витребування доказів від 02.07.2026.
08 липня 2026 року представника позивача - ОСОБА_3 надійшли додаткові пояснення у справі.
08 липня 2026 року ухвалою суду клопотання представника позивача - ОСОБА_3 про витребування доказів - задоволено частково.
24 липня 2026 року від АТ КБ «ПРИВАТБАНК», на виконання ухвали суду від 08.07.2026, надійшла витребувана судом інформація.
Будь яких інших заяв або клопотань від учасників справи - не надходило.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Відповідно до ч. 4, 5 ст. 268 ЦПК України, разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення. Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Суд, вивчивши та дослідивши письмові докази, наявні у матеріалах справи, всебічно перевіривши обставини, на яких вони ґрунтуються у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, встановив наступні обставини та дійшов до наступних висновків.
12 березня 2020 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 313129372, за яким ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» зобов`язалося надати ОСОБА_1 грошові кошти в кредит у розмірі 5 050,00 гривень, строком на 27 днів, зі сплатою відсотків за користування кредитом у розмірі 1,7% в день.
30 березня 2020 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було підписано додаткову угоду до кредитного договору від 12.03.2020 № 313129372, відповідно до якої було збільшено суму кредиту на 14 950,00 гривень.
07 квітня 2020 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було підписано додаткову угоду до кредитного договору від 12.03.2020 № 313129372, відповідно до якої строк дії кредитного договору від 12.03.2020 № 313129372 продовжено на 29 днів.
28 травня 2020 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ОСОБА_1 було підписано додаткову угоду до кредитного договору від 12.03.2020 № 313129372, відповідно до якої було позичальнику надано розстрочку у погашенні заборгованості в сумі 24 232,08 гривень 70 днів.
Відповідно до пункту 4.2. кредитного договору від 12.03.2020 № 313129372 строк дії цього договору, вказаний в пункті 1.2. договору, продовжується на весь період, протягом якого сторони здійснюють свої права і виконують свої обов`язки за цим договором, та визначається як період від дати отримання позичальником кредиту до фактичної дати повернення кредиту, процентів за дисконтною та/або базовою процентними ставками, компенсації, яка має бути сплачена у разі невиконання умов договору (пені) та інших нарахувань передбачених договором.
Відповідно до пункту 4.3. кредитного договору від 12.03.2020 № 313129372 сторони погоджуються, що проценти, нараховані після закінчення строку надання кредиту, визначеного в пункті 1.2. цього договору, є процентами в розумінні ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України.
У постанові КЦС ВС від 30.08.2023 у справі № 753/20537/18 зазначено, що виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідачі відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості.
В заявах з процесуальних питань відповідач зазначає про те, що позивачем не надано доказів на підтвердження зарахування кредитних коштів.
Проте, з вказаними доводами відповідач не може погодитися з огляду на наступне.
В заявці на отримання грошових коштів в кредит від 12.03.2020 в якості номеру картки, на яку буде здійснено перерахування грошових коштів вказана банківська картка № НОМЕР_2 .
Згідно відповіді з АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що надійшла до суду 15.05.2026, банківська картка № НОМЕР_4 емітована на ім`я ОСОБА_1 .
На підтвердження виконання зобов`язань ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» за кредитним договором від 12.03.2020 № 313129372 перед ОСОБА_1 в частині надання грошових коштів, позивач надає платіжне доручення від 12.02.2020 №ca79b2fb-750f-4596-a46a-ffa8bfef5657, відповідно до змісту якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» здійснило переказ грошових коштів в розмірі 5 050,00 гривень на платіжну картку № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_1 ;
До відповіді з АТ КБ «ПРИВАТБАНК», що надійшла до суду 24.07.2026 вбачається, що 12.03.2020 на банківську картку № НОМЕР_4 було зараховано грошову суму у розмірі 5 050,00 гривень (сума валюти у картці - 5 050,00 гривень, сума у валюті картки - 5 024,74 гривень, комісія - 25,25 гривень).
У зв`язку з чим, надання першого траншу за договором підтверджується у повному обсязі.
На підтвердження перерахування грошових коштів за додатковою угодою до договору від 30 березня 2020 року позивачем було подано платіжне доручення від 30.03.2020 №98c7ec4e-bca8-49f0-808e-357679ef13e0, відповідно до змісту якого ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» здійснило переказ грошових коштів в розмірі 14 950,00 гривень на платіжну картку № НОМЕР_2 , яка належить ОСОБА_1 .
Вказаний доказ не був спростований відповідачем під час розгляду справи, зокрема, ОСОБА_1 не було надано виписки по належному йому картковому рахунку № НОМЕР_4 , який би підтверджував, що 30.03.2020 будь-які зарахування на суму у валюті операції -14 950,00 гривень відсутні.
У зв`язку з чим, суд вважає доведеним факт надання відповідачеві грошових коштів за кредитним договором.
28 листопада 2018 між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ФК «ТАЛІОН ПЛЮС» було укладено договір факторингу №28/1118-01, за яким клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором та за яким було відступлено право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 12.03.2020 №313129372, що підтверджується копією витягу з реєстру прав вимоги від 15.07.2020 №89.
Відповідно до пункту 4.1. договору факторингу від 28.11.2018 №28/1118-01 право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку.
15 липня 2020 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ФК «ТАЛІОН ПЛЮС» було підписано реєстр прав вимоги №89.
05 серпня 2020 року між ТОВ «ФК «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» було укладено договір факторингу №05/0820-01, за яким клієнт зобов`язується відступити фактору права вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором та за яким було відступлено право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором від 12.03.2020 №313129372, що підтверджується копією витягу з реєстру прав вимоги від 30.05.2023 №9.
Відповідно до пункту 4.1. договору факторингу від 05.08.2020 №05/0820-01 право вимоги переходить від клієнта до фактора в день підписання сторонами реєстру прав вимог, по формі встановленій у відповідному додатку.
30 травня 2023 року між ТОВ «ФК «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФК «ОНЛАЙН ФІНАНС» було підписано реєстр прав вимоги №9.
11 липня 2025 року між ТОВ «ФК ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було укладено договір факторингу №11/07/25-Е, за яким фактор зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження клієнта (ціна продажу) за плату, а клієнт відступити факторові право грошової вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб - боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить клієнту та за яким було відступлено право грошової вимоги ОСОБА_1 за кредитним договором від 12.03.2020 №313129372, що підтверджується копією витягу з реєстру боржників від 14.07.2025 до договору факторингу від 11.07.2025 №11/07/25-Е.
Відповідно до пункту 1.2. договору факторингу від 11.07.2025 №11/07/25-Е, перехід від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості до боржників відбувається в момент підписання сторонами акту прийому-передачі реєстру боржників згідно додатку №2, після чого фактор стає кредитором по відношенню до боржників стосовно заборгованостей та набуває відповідні права вимоги.
14 липня 2025 року між ТОВ «ФК ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФК «ЕЙС» було підписано акт прийому передачі реєстру боржників за договором факторингу від 11.07.2025 №11/07/25-Е.
Відповідно до положень ст. 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Ч. 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
У ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно ст. 1046 ЦК України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України, позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.
Ч. 2 ст. 1054 ЦК України встановлено, що до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Згідно із ч. 1 ст. 633 ЦК України, публічним є договір, в якому одна сторона - підприємець взяла на себе обов`язок здійснювати продаж товарів, виконання робіт або надання послуг кожному, хто до неї звернеться (роздрібна торгівля, перевезення транспортом загального користування, послуги зв`язку, медичне, готельне, банківське обслуговування тощо). Умови публічного договору встановлюються однаковими для всіх споживачів, крім тих, кому за законом надані відповідні пільги.
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Згідно зі ст. 1049 згаданого Кодексу, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Ч. 2 ст. 1050 ЦК України встановлено, що, якщо договором встановлений обов`язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Судом встановлено, що відповідач своєчасно не повернув грошові кошти для погашення заборгованості за кредитним договором, відсотками, а також іншими витратами відповідно до умов договору, що має відображення у розрахунку заборгованості за договорами. Таким чином, у порушення умов кредитного договору, а також статей 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач зобов`язання за вказаним договором - не виконав. 
Доказів зворотного відповідачем надано - не було.
Відповідно до наданого позивачем розрахунку заборгованості за кредитним договором, розмір заборгованості ОСОБА_1 за кредитним договором від 12.03.2020 №313129372 становить 30 351,90 гривень та складається з:
- заборгованості за тілом кредиту - 19 999,58 гривень;
- заборгованості по відсоткам за користування кредитом - 10 352,32 гривень.
Суд погоджується з наданим позивачем розрахунком заборгованості. А отже, з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «ЕЙС» підлягає стягненню грошова сума у розмірі 30 351,90 гривень.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу, суд зазначає наступне.
У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 7 000,00 гривень.
Судом встановлено, що на підтвердження понесення витрат на правову допомогу позивачем надано: свідоцтво на право на заняття адвокатською діяльністю гр. ОСОБА_4 серії КС № 7073/10, довіреність видана ТОВ «ФК «ЕЙС» на ім`я адвоката Соломко О.В. від 11.08.2025, договір про надання правничої допомоги від 20.08.2025 № 20/08/25-01, укладений між Адвокатським бюро «СОЛОМКО ТА ПАРТНЕРИ» та ТОВ «ФК «ЕЙС», додаткову угоду від 01.09.2025 №25770906493 до договору про надання правничої допомоги №20/08/25-01 від 20.08.2025, акт прийому-передачі наданих послуг від 29.12.2025, відповідно до яких вартість наданих послуг становить 7 000,00 грн та складається з:
- Складання позовної заяви ТОВ «ФК «ЕЙС» до позичальника про стягнення заборгованості за кредитним договором (кількість годин - 2; вартість послуг - 5 000,00 гривень);
- Вивчення матеріалів справи про стягнення заборгованості з позичальника за кредитним договором (кількість годин - 2; вартість послуг - 1 000,00 гривень);
- Підготовка адвокатського запиту щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором на рахунок позичальника (кількість годин - 1; вартість послуг - 500,00 гривень);
- Підготовка клопотання щодо отримання інформації про зарахування кредитних коштів за кредитним договором на рахунок позичальника (кількість годин - 1; вартість послуг - 500,00 гривень).
Загальний розмір витрат на професійну правничу допомогу склав 7 000,00 гривень.
У відповідності до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року № 23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема, в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу - це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
При визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи та фінансовий стан сторін.
Ті самі критерії застосовує ЄСПЛ, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції. Так, у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України» (заява № 19336/04) зазначено, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
Згідно статті 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час Розмір гонорару визначається лише за погодженням адвоката з клієнтом, а суд не вправі втручатися у ці правовідносини.
Разом із тим чинне цивільно-процесуальне законодавство визначило критерії, які необхідно застосовувати при визначенні розміру витрат на правничу допомогу. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Також, суд звертає увагу, що відповідно до практики Європейського суду з прав людини, заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим (п. 49 рішення Європейського суду з прав людини у справі «Наталія Михайленко проти України», від 30 травня 2013 року, заява 49069/11).
Відповідно до висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 07.11.2019 р. по справі №905/1795/18, суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 22 листопада 2022 року в справі № 922/1964/21 (провадження № 12-14гс22) зазначено, що формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту визначає гонорар. Останній може встановлюватися у формі: фіксованого розміру, погодинної оплати. Вказані форми відрізняються порядком обчислення - при зазначенні фіксованого розміру для виплати адвокатського гонорару не обчислюється фактична кількість часу, витраченого адвокатом при наданні послуг клієнту, і навпаки - підставою для виплати гонорару, який визначений у формі погодинної оплати, є кількість витрачених на надання послуги годин помножена на вартість такої (однієї) години того чи іншого адвоката в залежності від його кваліфікації, досвіду, складності справи та інших критеріїв.
Учасник справи повинен деталізувати відповідний опис лише тією мірою, якою досягається його функціональне призначення - визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат. Надмірний формалізм при оцінці такого опису на предмет його деталізації, за відсутності визначених процесуальним законом чітких критеріїв оцінки, може призвести до порушення принципу верховенства права. У випадку встановленого договором фіксованого розміру гонорару сторона може доводити неспівмірність витрат у тому числі, але не виключно, без зазначення в детальному описі робіт (наданих послуг) відомостей про витрати часу на надання правничої допомоги.
На думку суду, заявлений позивачем розмір витрат на професійну правничу допомогу не відповідає принципам співмірності, розумності та справедливості з огляду на наступне.
Щодо витрат пов`язаних з вивченням матеріалів справи, то постанова ВП ВС від 22.05.2024 у справі № 754/8750/19 містить висновок про те, що витрати на ознайомлення з апеляційними скаргами не можуть бути враховані під час розподілу судових витрат, оскільки фактично охоплюються змістом наданої послуги з підготовки відзивів на апеляційні скарги.
Тому, на думку суду, ознайомлення з матеріалами та документами є одним із елементів процедури складання заяв по суті справи (позову, відзиву, відповіді на відзив, заперечення на відповідь на відзив), а тому, не підлягають окремій оцінці.
Щодо складання адвокатського запиту, то відповідно до ч.1 ст.1076 ЦК України, банк гарантує таємницю банківського рахунка, операцій за рахунком і відомостей про клієнта.
Відомості про операції та рахунки можуть бути надані тільки самим клієнтам або їхнім представникам. Іншим особам, у тому числі органам державної влади, їхнім посадовим і службовим особам, такі відомості можуть бути надані виключно у випадках та в порядку, встановлених законом про банки і банківську діяльність.
У статті 62 Закону України «Про банки та банківську діяльність», встановлено вичерпний перелік осіб, яким може бути розкрита інформація щодо юридичних та фізичних осіб, що становить банківську таємницю. При цьому, адвокати не включені до кола осіб, на запити яких така інформація буде розкрита, тобто, представник позивача в будь-якому випадку не міг її самостійно отримати. 
Тому, суд вважає, що така дія є виключною ініціативою представника позивача, а тому, такі витрати не підлягають відшкодуванню.
Щодо витрат, пов`язаних зі складання та подання позову та клопотання про витребування доказів, то суд звертає увагу на те, що сама позовна заява не значна за обсягом та складається, а складання такої заяви не вимагає значного проміжку часу, оскільки, за своєю формою та змістом така позовна заява є типовою.
Додатки до позовної заяви не містять будь-яких доказів, які б були отримані представником позивача самостійно, а тому, це дає підстави вважати, що адвокат не вчиняв будь-яких дій задля їх отримання.
Разом із позовом до суду надійшло клопотання представника позивача про витребування доказів, яке було задоволене судом та яке за своїм обсягом складається з 4 аркушів та за своєю суттю є типовим документом, який не вимагає від адвоката значного проміжку часу для його складання.
Суд звертає увагу на те, що правовідносини які виникли між сторонами ґрунтуються на кредитних правовідносинах. Зазначена категорія справ характеризується низьким рівнем складності.
Визначаючи вартість такої послуги, як складання та подання позову, суд виходить з того, що спірні правовідносини характеризуються чітким правовим регулювання це Цивільний кодекс України, Закон України «Про споживче кредитування», а тому, від представника позивача не вимагалося здійснення пошуку додаткового законодавства, що свідчить про сталість та єдність законодавства у цій сфері.
При цьому, судова практика у цій сфері стала та узгоджена між собою, що не вимагає від представника витрати значного часу для її пошуку та/або узгодження правових позицій.
На думку суду, справа не становить значного суспільного інтересу, та впливає виключно відносини між кредитором та боржником.
Тому, враховуючи зазначене, суд вважає, що вартість послуги із складання та подання позовної заяви та клопотання про витребування доказів, яка б відповідала критерію співмірності, розумності та справедливості становить 3 000,00 гривень.
Щодо суми сплаченого судового збору, суд зазначає наступне.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
У позовній заяві позивач просить стягнути з відповідача суму сплаченого судового збору, розмір якого становить 2 662,40 гривень.
Згідно платіжної інструкції від 22.04.2026 №46475, ТОВ «ФК «ЕЙС» сплатило 2 662,40 гривень в якості судового збору.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Враховуючи те, що суд дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог у повному обсязі, вимога позивача про стягнення суми сплаченого судового збору - підлягає задоволенню.
Керуючись ст.ст. 2, 4, 12, 13, 27, 64, 76, 81, 95, 133, 141, ч.4 ст. 223, ч. 2 ст. 247, 258-259, 263-265, 268, 280-282, 354 ЦПК України, суд -
УХВАЛИВ:
Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором - задовольнити
Стягнути з відповідача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, каб. 13, ЄДРПОУ - 42986956, заборгованість за кредитним договором від 12.03.2020 №313129372 у розмірі 30 351 (тридцять тисяч триста п`ятдесят одну) гривню 90 (дев`яносто) копійок.
Стягнути з відповідача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, каб. 13, ЄДРПОУ - 42986956, витрати на професійна правничу допомогу у розмірі 3 000 (три тисячі гривень) 00 (нуль) копійок.
Стягнути з відповідача - ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , АДРЕСА_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. 6, каб. 13, ЄДРПОУ - 42986956, суму сплаченого судового збору у розмірі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) гривні 40 (сорок) копійок.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Одеського апеляційного суду.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Текст рішення складено та підписано 27 серпня 2026 року.

Суддя            Косіцина В.В.