ТРЕТІЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
П О С Т А Н О В А
і м е н е м У к р а ї н и
05 серпня 2026 року | м. Дніпро | справа № 160/2967/26
Третій апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: головуючого - судді Білак С.В. (доповідач), суддів: Чабаненко С.В., Юрко І.В., розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Первинної профспілкової організації Придніпровської державної академії будівництва та архітектури на рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2026 року в адміністративній справі №160/2967/26 за позовом Первинної профспілкової організації Придніпровської державної академії будівництва та архітектури до Головного управління ДПС у Дніпропетровській області про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Первинна профспілкова організація Придніпровської державної академії будівництва та архітектури звернулась до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовною заявою, в якій просить визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління ДПС у Дніпропетровській області від 21.01.2026 року № 0033112411 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску.
В обґрунтування позовних вимог зазначено, що 09 лютого 2026 року позивачем засобами поштового зв`язку було отримано рішення № 0033112411 про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску, яке прийнято 21 січня 2026 року. Вказує, що до оскаржуваного рішення відповідачем додано розрахунок штрафних санкцій та пені, який не містить підпису уповноваженої посадової особи, дати його складання, вихідного номера та будь-яких реквізитів, що дозволяли б ідентифікувати цей документ як офіційний документ контролюючого органу. Крім того, зі змісту наданого розрахунку взагалі неможливо встановити, що він стосується саме позивача, оскільки у розрахунку відсутні реквізити платника (назва, код ЄДРПОУ, податковий номер платника ЄСВ), а також не зазначено податкові періоди, за які виникла недоїмка. Отже такий розрахунок не може вважатися належним та допустимим доказом, оскільки не підтверджує наявність недоїмки та не може слугувати підставою для застосування до позивача фінансових санкцій.
Рішенням Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20.04.2026 адміністративний позов залишено без задоволення.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції позивач подав апеляційну скаргу, в якій з посиланням на порушення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.
В обґрунтування апеляційної скарги зазначено, що розрахунок штрафних санкцій складено з порушенням норм первинного документу. Вказано, що суд першої інстанції взагалі не дослідив правове питання про строки давності, ч. 16 ст. 25 Закону України № 2464-VI «Про збір та облік єдиного внеску» встановлює строк давності 1095 днів. Закон № 2464 є актом вищої юридичної сили. Відповідно до ч. 3 ст. 8 Конституції України та принципу ієрархії нормативно-правових актів, підзаконний нормативний акт не може суперечити закону. Окрім того вказано, що жодним словом не згадано про мораторій на застосування штрафних санкцій за ЄСВ, хоча це є принциповим питанням у даній справі.
30 червня 2026 року від відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якій вказано про те, що Відповідно до даних Інформаційно-комунікаційної системи "Податковий блок" в інтегрованій картці платника ППО «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» у період з 01.01.2019 до 14.04.2026 по технологічному коду класифікації єдиного внеску 71010000 «Єдиний внесок, нарахований роботодавцями на суми: заробітної плати; винагороди за договорами ЦПХ; допомоги по тимчасовій непрацездатності та допомоги у зв`язку з вагітністю та пологами» вбачається, що у період з 21.06.2019 року по 07.12.2025 року ППО «Придніпровська державна академія будівництва та архітектури» несвоєчасно сплачував задекларовані суми ЄСВ. Дані Інтегорованої картки платника податку узгоджуються з наявним розрахунком штрафних санкцій. Позивачем, в свою чергу, не було наведено жодних доводів на спростовування такого розрахунку. Заперечуючи про наявність заборгованості зі сплати єдиного внеску позивачем було надано платіжні інструкції про сплату єдиного внеску, які підтверджують таку сплату у 2025 році, в той час як заборгованість виникла з 2019 року.
Суд апеляційної інстанції розглянув справу відповідно до приписів статті 311 КАС України в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Відповідно до частин першої та другої статті 308 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги. Суд апеляційної інстанції не обмежений доводами та вимогами апеляційної скарги, якщо під час розгляду справи буде встановлено порушення норм процесуального права, які є обов`язковою підставою для скасування рішення, або неправильне застосування норм матеріального права.
Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, встановила наступне.
З матеріалів справи вбачається, що Первинна профспілкова організація Придніпровської державної академії будівництва та архітектури перебуває у Головному управлінні ДПС у Дніпропетровській області на обліку як платник єдиного внеску.
Головним управлінням ДПС у Дніпропетровській області, у зв`язку із несвоєчасністю сплати позивачем суми єдиного внеску за період з 21.06.2019 року по 07.12.2025 року прийняте рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску №0033112411 від 21.01.2026 року штрафу в сумі 3031,34 грн. та пені 255,47 грн.
Вважаючи вказане рішення відповідача про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску протиправним, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Надаючи оцінку спірним правовідносинам, суд виходить з такого.
Закон України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» від 8 липня 2010 року № 2464-VI (далі Закон № 2464-VI) визначає правові та організаційні засади забезпечення збору та обліку єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування, умови та порядок його нарахування і сплати та повноваження органу, що здійснює його збір та ведення обліку.
За змістом ч. 2 ст. 6 Закону № 2464-VI платник єдиного внеску зобов`язаний своєчасно та в повному обсязі нараховувати, обчислювати і сплачувати єдиний внесок до податкового органу за основним місцем обліку платника єдиного внеску.
У свою чергу, платниками єдиного внеску за визначенням п. 1 ч. 1 ст. 4 Закону № 2464-VI платниками єдиного внеску є: роботодавці: підприємства, установи та організації, інші юридичні особи, утворені відповідно до законодавства України, незалежно від форми власності, виду діяльності та господарювання, які використовують працю фізичних осіб на умовах трудового договору (контракту) або на інших умовах, передбачених законодавством, чи за цивільно-правовими договорами (крім цивільно-правового договору, укладеного з фізичною особою - підприємцем, якщо виконувані роботи (надавані послуги) відповідають видам діяльності відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань), у тому числі філії, представництва, відділення та інші відокремлені підрозділи зазначених підприємств, установ і організацій, інших юридичних осіб, які мають окремий баланс і самостійно ведуть розрахунки із застрахованими особами.
Таким чином, Приватне акціонерне товариство «Дніпропетровський агрегатний завод» є платником єдиного внеску.
Стаття 25 Закону № 2464-VI встановлює заходи впливу та стягнення до платників єдиного внеску за своєчасно не сплачені сум страхових внесків.
Згідно ч.ч. 3, 4, 10. 11, 15 ст. 25 Закону № 2464-VI суми недоїмки стягуються з нарахуванням пені та застосуванням штрафів.
Податковий орган у порядку, за формою та у строки, встановлені центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування та реалізує державну фінансову політику, надсилає в паперовій та/або електронній формі платникам єдиного внеску вимогу про сплату недоїмки з єдиного внеску.
Вимога про сплату недоїмки є виконавчим документом.
У разі незгоди з розрахунком суми недоїмки платник єдиного внеску узгоджує її з податковим органом шляхом оскарження вимоги про сплату єдиного внеску в адміністративному або судовому порядку.
На суму недоїмки нараховується пеня з розрахунку 0,1 відсотка суми недоплати за кожний день прострочення платежу.
Податковий орган застосовує до платника єдиного внеску такі штрафні санкції: за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
Рішення податкового органу про нарахування пені та/або застосування штрафів, передбачених частинами одинадцятою і дванадцятою цієї статті, є виконавчим документом.
Інструкція про порядок нарахування і сплати єдиного внеску, затверджена наказом Мінфіна України від 20.04.2015 № 449 (далі Інструкція № 449) врегульовує застосування окремих положень порядку нарахування і сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування (далі - єдиний внесок) страхувальниками, визначеними Законом України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов`язкове державне соціальне страхування» (далі - Закон) та визначає процедуру нарахування і сплати фінансових санкцій та стягнення заборгованості зі сплати страхових коштів податковими органами.
За змістом пп. 2 п. 2 розділу VII Інструкції № 449 податковий орган застосовує штрафні санкції у таких розмірах:
-за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення у період до 01 січня 2015 року, накладається штраф у розмірі 10 відсотків своєчасно не сплачених сум;
-за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску на платників, які допустили зазначене порушення, починаючи з 01 січня 2015 року та надалі, накладається штраф у розмірі 20 відсотків своєчасно не сплачених сум.
При цьому складається рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (неперерахування) або несвоєчасну сплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску за формою згідно з додатком 12 до цієї Інструкції.
Розрахунок цієї фінансової санкції здійснюється на підставі даних ІКС.
Аналіз наведених норм чинного законодавства, що регулюють спірні правовідносини дає підстави для висновку, що у разі порушення термінів сплати єдиного внеску та/або за несплату (неперерахування) до платника єдиного внеску застосовуються штрафні санкції та пеня, розмір яких визначено Законом № 2464-VI та Інструкцією № 449.
Як свідчать матеріали справи, що не спростовується доводами апелянта (позивача), Первинною профспілковою організацією Придніпровської державної академії будівництва та архітектури порушено терміни сплати самостійно задекларованих сум єдиного внеску.
За наведене порушення контролюючим органом прийнято рішення про застосування штрафних санкцій та нарахування пені за несплату (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску від 21.01.2026 року № 0033112411.
При цьому, колегія суддів, з урахуванням пп. 2 п. 2 розділу VII Інструкції № 449, яким встановлено, що розрахунок фінансової санкції здійснюється на підставі даних ІКС, вважає безпідставними доводи апелянта щодо необхідності проведення перевірки, як передумови формування оскаржуваного рішення.
Щодо доводів апелянта в частині неврахування податковим органом мораторію на застосування штрафних санкцій, колегія суддів враховує наступне.
За змістом п. 9-11.1 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Законом № 2464-VI тимчасово штрафні санкції, визначені частиною одинадцятою статті 25 цього Закону, не застосовуються за такі порушення, вчинені у період з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19):
несвоєчасна сплата (несвоєчасне перерахування) єдиного внеску;
неповна сплата або несвоєчасна сплата суми єдиного внеску одночасно з видачею сум виплат, на які нараховується єдиний внесок (авансових платежів);
несвоєчасне подання звітності, передбаченої цим Законом, до податкових органів. При цьому абзаци другий та третій пункту 7 частини одинадцятої статті 25 цього Закону щодо такого порушення, вчиненого у період з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) року, не застосовується.
Відповідно до п. 9-11.2 розділу VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464 Протягом періоду з 1 березня 2020 року по останній календарний день місяця (включно), в якому завершується дія карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України на всій території України з метою запобігання поширенню на території України коронавірусної хвороби (COVID-19) платникам єдиного внеску не нараховується пеня, а нарахована пеня за ці періоди підлягає списанню.
Відповідно до розрахунку штрафних санкцій до оскаржуваного рішення, періодом нарахування пені є: 21.06.2019-30.07.2019; 23.07.2019-31.07.2019; 03.12.2025-07.12.2025.
Тобто, період, у який, згідно з розділом VIII «Прикінцеві та перехідні положення» Закону №2464, не застосовується нарахування штрафних санкцій та пені, контролюючим органом під час прийняття рішення було враховано та за цей період штрафні санкції та пеня до позивача за порушення строків сплати єдиного внеску не нараховано.
Отже, колегія суддів дійшла висновку, що суд першої інстанції в повному обсязі дослідив положення нормативних актів, що регулюють спірні правовідносини та дійшов правильного висновку про відмову у задоволенні адміністративного позову.
Згідно частини першої статті 316 Кодексу адміністративного судочинства України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Керуючись ст. 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328 КАС України, суд,-

ПОСТАНОВИВ

Апеляційну скаргу Первинної профспілкової організації Придніпровської державної академії будівництва та архітектури - залишити без задоволення.
Рішення Дніпропетровського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2026 року в адміністративній справі №160/2967/26 - залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її прийняття та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий - суддя С.В. Білак 

суддя С.В. Чабаненко 

суддя І.В. Юрко