ПЕРШИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
14 липня 2026 року справа №200/8611/25 

м. Дніпро

Перший апеляційний адміністративний суд у складі колегії суддів: судді-доповідача Геращенка І.В., суддів Блохіна А.А., Сіваченка І.В., розглянув у письмовому провадженні апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 5 грудня 2025 року у справі № 200/8611/25 (головуючий І інстанції Логойда Т.В.) за позовом Єфімік Олени Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,-

В С Т А Н О В И В :

Єфімік Олена Олександрівна в інтересах ОСОБА_1 (далі - позивач) звернулася до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області (далі - відповідач), в якому просить: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 15.10.2025 року № 050650006083 про відмову у призначенні пенсії за віком;
- зобов`язати Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області призначити пенсію за віком з 04.02.2025 року, зарахувати до загального страхового стажу період навчання з 01.09.1979 року по 26.07.1980 року.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 5 грудня 2025 року позов задоволено:
- визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 15.10.2025 року № 050650006083, прийняте щодо позивача;
- зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області втретє розглянути заяву позивача від 23.02.2025 року, із зарахуванням до його страхового стажу періоду навчання з 01.09.1979 року по 26.07.1980 року та призначити йому з 04.02.2025 року пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Відповідач не погодився з рішенням суду першої інстанції, подав апеляційну скаргу, в якій просив скасувати рішення суду, прийняти нове, яким відмовити у задоволені позову через порушення норм матеріального, процесульного права.
Апелянт зазначив, що виконуючи рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29.05.2025 року по справі №200/1771/25 та постанови Першого апеляційного адміністративного суду від 21.08.2025 року, Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області була повторно розглянута заява ОСОБА_1 від 23.02.2025 року про призначення пенсії за віком з урахуванням висновків суду. На виконання рішення Донецького окружного адміністративного суду від 29.05.2025 року у справі №200/1771/25, зараховано до загального страхового стажу періоди роботи згідно трудової книжки НОМЕР_1 від 27 серпня 1980 року та трудової книжки колгоспника НОМЕР_2 від 01 січня 1984 року, з урахуванням висновків суду.
До страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1979 по 26.07.1980 згідно з атестатом №9262, оскільки вказане по-батькові « ОСОБА_2 » не відповідає паспортним даним « ОСОБА_3 ». Прийнято рішення про відмову у призначенні пенсії за віком відповідно до ст.26 Закону №1058 у зв`язку з відсутністю необхідного страхового стажу.
Судом І інстанції не враховано, що відповідно до п.26 порядку №637, якщо ім`я, по-батькові та прізвище, які зазначені в документі, що підтверджує стаж роботи, не збігаються з ім`ям, по батькові або прізвищем особи за паспортом громадянина України або свідоцтвом про народження, факт приналежності цього документа даній особі може бути встановлено у судовому порядку. 
Суд з помилкових міркувань відхилив доводи відповідача, щодо неможливості врахувати до страхового стажу позивача період навчання з 01.09.1979 по 26.07.1980, оскільки в атестаті по батькові « ОСОБА_2 » не відповідає паспортним даним « ОСОБА_3 ». Окрім того, на виконання вимог Порядку №637, позивачем не надано уточнюючу довідку про підтвердження періоду навчання, та не встановлено факт належності документа в судовому порядку. 
Отже, суд І інстанції внаслідок неналежного застосування норм Порядку №637, Порядку №22-1 не дійшов вірного висновку в тому, що до надання належних підтверджуючих документів відсутні підстави для зарахування періоду навчання з з 01.09.1979 по 06.07.1980 до страхового стажу.
Апеляційним судом витребувано у Донецького окружного адміністративного суду справу, який листом повідомив, що зазначена справа зареєстрована через «ЄСІТС», тому в паперовому вигляді відсутня, електронну картку справи можна отримати, витребував справу з ЦБД КП «Діловодство спеціалізованого суду».
За ч.ч. 1, 4 ст. 18 КАС України у судах функціонує Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система. Єдина судова інформаційно-телекомунікаційна система відповідно до закону забезпечує обмін документами (надсилання та отримання документів) в електронній формі між судами, між судом та учасниками судового процесу, а також фіксування судового процесу і участь учасників судового процесу у судовому засіданні в режимі відеоконференції.
За пп. 15 пункту 1 розділу VII «Перехідні положення» КАС України подання, реєстрація, надсилання процесуальних та інших документів, доказів, формування, зберігання та надсилання матеріалів справи здійснюються в паперовій формі (пп. 15.1); розгляд справи у суді здійснюється за матеріалами справи у паперовій формі (пп. 15.3).
Суд проводить розгляд справи за матеріалами судової справи у паперовій або електронній формі в порядку, визначеному Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів) (ч. 9 ст. 18 КАС України).
Процесуальні та інші документи і докази в паперовій формі зберігаються в додатку до справи в суді першої інстанції та у разі необхідності можуть бути оглянуті учасниками справи чи судом першої інстанції або витребувані судом апеляційної чи касаційної інстанції після надходження до них відповідної апеляційної чи касаційної скарги (ч. 10 ст. 18 КАС України).
За пп. 5.2 п.5 розділу І Положення про порядок функціонування окремих підсистем (модулів) Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи, затвердженого рішенням Вищої ради правосуддя від 17 серпня 2021 року № 1845/0/15-21, електронна копія паперового документа - документ в електронній формі, що містить візуальне подання паперового документа, отримане шляхом сканування (фотографування) паперового документа. Відповідність оригіналу та правовий статус електронної копії паперового документа засвідчуються кваліфікованим електронним підписом особи, що створила таку копію.
Відповідно до ст. 311 КАС України справу розглянуто в порядку письмового провадження. 
Суд апеляційної інстанції заслухав доповідь судді-доповідача, вивчив доводи апеляційної скарги, перевірив їх за матеріалами справи і дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.
23.02.2025 року позивач через вебпортал Пенсійного фонду України звернулася до органу Пенсійного фонду України із заявою про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Подану заяву за принципом екстериторіальності (відповідно до Порядку, що затверджений постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 року № 22-1) розглянуто Головним управлінням Пенсійного фонду України в Запорізькій області.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 03.03.2025 року № 050650006083 в призначенні пенсії відмовлено через недостатність страхового стажу, до якого не зараховано період його роботи згіно з відомостями трудової книжки.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 29.05.2025 року в справі № 200/1771/25, яке залишено без змін постановою Першого апеляційного адміністративного суду від 21.08.2025 року та набрало законної сили, позов ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - задоволено: визнано протиправним та скасовано рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 03.03.2025 року №050650006083 про відмову в призначенні пенсії за віком; зобов`язано Головне управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області повторно розглянути заяву ОСОБА_1 про призначення пенсії за віком від 23.02.2025 року, зарахувавши до його загального страхового стажу періоди роботи згідно з трудовою книжкою НОМЕР_3 від 27.08.1980 року та трудовою книжкою колгоспника НОМЕР_2 від 01.01.1984 року, з урахуванням висновків суду.
На виконання зазначеного судового рішення орган Пенсійного фонду України повторно розглянув заяву позивача від 23.02.2025 року про призначення пенсії за віком відповідно до ст. 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”.
Рішенням Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 15.10.2025 року № 050650006083 в призначенні пенсії відмовлено у зв`язку з відсутністю на час звернення необхідного страхового стажу. Рішення мотивовано тим, що вік заявника становить 63 роки 20 днів (на час звернення із заявою); страховий стаж - 21 рік 2 місяці 2 дні, тоді як необхідно 22 роки. Вказаним рішенням до страхового стажу зараховані періоди, про які йшлося в рішенні Донецького окружного адміністративного суду від 29.05.2025 року в справі № 200/1771/25; не зараховано період навчання з 01.09.1979 року по 26.07.1980 року (помилково зазначено “по 06.07.1982”), оскільки зазначене в дипломі по-батькові заявника “ ОСОБА_2 ” не відповідає паспортним даним “ ОСОБА_3 ”.
Апеляційний суд надає правову оцінку спірним правовідносинам та враховує наступне.
Відповідно до ст. 12 Закону України “Про пенсійне забезпечення” право на пенсію за віком мають: чоловіки - після досягнення 60 років і при стажі роботи не менше 25 років; жінки - після досягнення 55 років і при стажі роботи не менше 20 років.
За статтею 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”, яка визначає умови призначення пенсії за віком, передбачено, що особи мають право на призначення пенсії за віком після досягнення відповідного віку та за наявності відповідного страхового стажу, що визначений вказаною статтею.
Починаючи з 1 січня 2018 року право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 60 років мають особи за наявності страхового стажу, при зверненні, зокрема: з 1 січня 2024 року по 31 грудня 2024 року - не менше 31 року; з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - не менше 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - не менше 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - не менше 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - не менше 35 років.
У разі відсутності, починаючи з 1 січня 2018 року, страхового стажу, передбаченого частиною першою цієї статті, право на призначення пенсії за віком після досягнення віку 63 роки мають особи за наявності страхового стажу, зокрема, з 1 січня 2025 року по 31 грудня 2025 року - від 22 до 32 років; з 1 січня 2026 року по 31 грудня 2026 року - від 23 до 33 років; з 1 січня 2027 року по 31 грудня 2027 року - від 24 до 34 років; починаючи з 1 січня 2028 року - від 25 до 35 років.
Відповідно до статті 62 Закону України “Про пенсійне забезпечення” основним документом, що підтверджує стаж роботи, є трудова книжка. Порядок підтвердження наявного трудового стажу при відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній встановлюється Кабінетом Міністрів України.
Кабінет Міністрів України постановою від 12.08.1993 року № 637 затвердив Порядок підтвердження наявного трудового стажу для призначення пенсій за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній.
Згідно з п.п. 1 та 2 цього Порядку за відсутності трудової книжки або відповідних записів у ній трудовий стаж встановлюється на підставі інших документів, виданих за місцем роботи, служби, навчання, а також архівними установами. 
У разі коли документи про стаж роботи не збереглися, підтвердження стажу роботи здійснюється органами Пенсійного фонду України на підставі показань свідків.
За пунктом 3 Порядку за відсутності трудової книжки, а також у випадках, коли в трудовій книжці відсутні необхідні записи або містяться неправильні чи неточні записи про періоди роботи, для підтвердження стажу роботи приймаються дані, наявні в реєстрі застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування, а також виписки або довідки, складені на основі даних, наявних в інформаційних (автоматизованих) та/або інформаційно-комунікаційних системах підприємств, установ, організацій, довідки, виписки із наказів, особові рахунки і відомості на видачу заробітної плати, посвідчення, характеристики, письмові трудові договори і угоди з відмітками про їх виконання та інші документи, які містять відомості про періоди роботи.
Згідно зі ст. 101 Закону України “Про пенсійне забезпечення” органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обґрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.
Відповідно до постанови Верховного Суду від 30.05.2018 року в справі №174/658/16-а оцінюватися судом мають саме підстави відмови у призначенні пенсії, тобто, мотиви, з яких виходив відповідач, розглядаючи заяву про її призначення.
Спірним рішенням відповідача до страхового стажу не зараховано період навчання з 01.09.1979 року по 26.07.1980 року (помилково зазначено “по 06.07.1982”), оскільки в його дипломі по батькові зазначено як “ ОСОБА_2 ”, що не відповідає паспортним даним “ ОСОБА_3 ”.
Судом досліджено атестат (а не диплом, як помилково зазначено в оскарженому рішенні) № 9262, що виданий позивачу 26.07.1980 року, про навчання в Технічному училищі № 51 м. Донецька по професії електромонтажник по другорядним ланцюгам, та паспорт позивача, і встановлено, що дійсно такі обставини мають місце.
В трудовій книжці позивача серії НОМЕР_3 від 27.08.1980 року наявні записи:
- запис № 1 про навчання позивача в період з 01.09.1979 року по 26.07.1980 року в Технічному училищі № 51 м. Донецька. Запис містить посилання на атестат № 9262;
- запис № 2 про прийняття позивача з 27.08.1980 року на роботу за набутою професією (електромонтажником по ремонту обладнання).
Тобто, наявними у справі доказами підтверджено спірний період навчання позивача.
Відповідно до ст. 38 Закону України “Про професійно-технічну освіту” час навчання у професійно-технічному навчальному закладі зараховується до трудового стажу учня, слухача, у тому числі в безперервний і в стаж роботи за спеціальністю, що дає право на пільги, встановлені для відповідної категорії працівників, якщо перерва між днем закінчення навчання і днем зарахування на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців.
Отже, якщо після закінчення навчання особа в межах встановленого строку була зарахована на роботу за набутою професією на посаду, що дає право на призначення пенсії за віком на пільгових умовах, то така особа мала право на зарахування періоду навчання до трудового стажу, до пільгового стажу роботи.
З трудової книжки позивача вбачається, що 26.07.1980 року він закінчив навчання, а 27.08.1980 року прийнятий на роботу за набутою професією (електромонтажником по ремонту обладнання). Тобто, перерва між днем закінчення навчання позивача і днем зарахування його на роботу за набутою професією не перевищує трьох місяців. За таких обставин, спірний період навчання позивача підлягав зарахуванню до трудового (страхового) стажу. З урахуванням такого періоду позивач, який досяг пенсійного віку, мав достатньо страхового стажу та набув право на призначення пенсії за віком. Вказані обставини та положення законодавства не були враховані відповідачем при вирішенні спірного питання, що призвело до прийняття оскарженого рішення, яке порушує пенсійні права позивача.
За частиною 1 ст. 45 Закону № 1058 пенсія призначається з дня звернення за пенсією, крім випадків, які встановлені цією частиною. Пунктом 1 ч. 1 ст. 45 цього Закону визначено, що пенсія за віком призначається з дня, що настає за днем досягнення пенсійного віку, якщо звернення за пенсією відбулося не пізніше трьох місяців з дня досягнення особою пенсійного віку. Отже, пенсія позивачу має бути призначена з 04.02.2025 року – дня звернення за призначенням. 
На підставі викладеного, колегія суддів погоджує висновок суду першої інстанції про: визнання протиправним та скасування рішення Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області від 15.10.2025 року № 050650006083, прийняте щодо позивача; зобов`язання Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області втретє розглянути заяву позивача від 23.02.2025 року, із зарахуванням до його страхового стажу періоду навчання з 01.09.1979 року по 26.07.1980 року та призначити йому з 04.02.2025 року пенсію за віком відповідно до ст. 26 Закону України “Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування”. 
Отже, спір за суттю вимог судом першої інстанції вирішений правильно, доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, внаслідок чого відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення суду.
Керуючись ст. ст. 250, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області - залишити без задоволення.
Рішення Донецького окружного адміністративного суду від 5 грудня 2025 року у справі № 200/8611/25 за позовом Єфімік Олени Олександрівни в інтересах ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Запорізькій області про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - залишити без змін.
Повний текст постанови складений 14 липня 2026 року.
Постанова суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду набирає законної сили з дати її ухвалення та відповідно до ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Головуючий І.В. Геращенко

Судді: А.А. Блохін

І.В. Сіваченко