ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 липня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/2477/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі:
головуючого-судді Плахтій Н.Б.,
розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «777 Трейдінг Груп» до Волинської митниці про визнання протиправним та скасування рішення, 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «777 Трейдінг Груп» (далі - ТОВ «777 Трейдінг Груп», позивач) звернулося з позовом до Волинської митниці (далі - відповідач, митниця) про визнання протиправним та скасування рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2025/000301/2 від 25.11.2025. 
В обґрунтуванням позовних вимог позивач зазначає, що 17.11.2025 між ТОВ «777 Трейдінг Груп» (покупець) та Womy equipment supply B.V. (Нідерланди) (продавець) укладено зовнішньоекономічний контракт №1711nl, відповідно до якого продавець зобов`язався поставити товар 4 автобуси VDL. Загальна сума контракту становить 43000,00 Євро. Оплата за контрактом проведена в повному обсязі відповідно до платіжних інструкцій в іноземній валюті №5 від 29.01.2026 та №1 від 10.02.2026.
Відповідно до інвойса №10251337 від 18.11.2025 Womy equipment supply B.V. (Нідерланди) поставлено автобус VDL – vin НОМЕР_1 .
З метою здійснення митного оформлення товару в режимі імпорту 24.11.2025 декларантом ТОВ «777 Трейдінг Груп» в порядку електронного декларування подано до Волинської митниці митну декларацію №25UA205050046112U5 з описом товару «Автобус міський, що був у використанні: марка згідно з довідником – VDL модель згідно з довідником – CITEA LLE120.225, (кузов, шасі, рама) № НОМЕР_1 , включаючи водія, загальна кількість сидячих - 33 місця, загальна кількість стоячих – 48 місць, для людей з обмеженими можливостями – 1 місце, призначення для перевезення пасажирів по дорогах загального користування, тип двигуна – дизель, робочий об`єм циліндрів двигуна 6692см.куб., номер двигуна – невизначений, потужність – 162kw, колісна формула - 4х2, календарний рік виготовлення – 2013, модельний рік виготовлення – 2013. Країна виробництва-(NL). Торгівельна марка «VDL». Митну вартість товару визначено за першим методом на рівні 11000,00 Євро з врахуванням витрат на траспортування.
На підтвердження обґрунтованості заявленої в митній декларації митної вартості товару та обраного методу її визначення декларант разом з декларацією надав митному органу пакет документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості товару.
Однак, незважаючи на надання ТОВ «777 Трейдінг Груп» повного пакету документів, який виключає будь-які сумніви щодо митної вартості товару, за результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів Волинською митницею не було визнано заявлену декларантом митну вартість товарів та 24.11.2025 декларанту надійшло повідомлення від митного органу про необхідність надання додаткових документів.
Позивач вказує, що повідомлення митниці не відповідає положенням статей 53, 54 МК України, зокрема митним органом не вказано, які складові митної вартості необхідно підтвердити шляхом надання витребуваних документів, не визначені обставини, які зумовили витребування додаткових документів, не обґрунтовано сумнівів щодо можливості обчислити числові значення митної вартості на підставі поданих документів.
Волинською митницею винесено рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2025/000301/2 від 25.11.2025 у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком.
Митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС. Рівень митної вартості становить: 29300,00 Євро (МД від 20.05.2024 №UA401020/2024/028055).
У відповідності до частини восьмої статі 55 МК України позивач заявою від 14.12.2025 направив митному органу додаткові документи та пояснення, однак отримав відповідь, якою відмовлено у скасуванні рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2025/000301/2 від 25.11.2025.
Позивач вважає, що зауваження, які були вказані в оскаржуваному рішенні про коригування митної вартості, були зроблені без будь-якого аналізу змісту наданих до митного оформлення документів та направлених на вимогу митного органу додаткових документів.
На думку позивача, митним органом при винесенні оскаржуваного рішення про коригування митної вартості не було спростовано контрактну ціну оцінюваного товару, об`єктивну можливість і спроможність декларанта визначити на підставі наданих документів зазначену ціну товарів, а також рівень митної вартості товарів за правилами визначеними у спи 58 МК України.
Митниця не підтвердила належними доказами та аргументованими доводами наявність у поданих декларантом документах розбіжностей, ознак підробки або відсутність всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
За таких умов позивач вважає оскаржуване рішення про коригування митної вартості №UA205050/2025/000301/2 від 25.11.2025 необґрунтованим та таким, що суперечить вимогам МК України і підлягає скасуванню.
З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.
Ухвалою суду від 02.03.2026 прийнято позовну заяву до розгляду, відкрито провадження у справі за вказаним позовом та ухвалено розгляд справи проводити за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін (а.с.75).
Відповідач у відзиві на позовну заяву (а.с.78-86) позовних вимог не визнав, посилаючись на те, що у відповідності до Порядку заповнення митних декларацій на бланку єдиного адміністративного документа, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 30.05.2012 №651, статті 257 МК України 24.11.2025 для митного оформлення товару декларантом в інтересах ТОВ «777 Трейдінг Груп» подано електронну МД №25UA205050046112U5 на товар: «Автобус міський, що був у використанні». Митну вартість вказаного т/з визначено за основним методом – за ціною договору (контракту).
Разом з МД №25UA205050046112U5 подано перелік документів, визначених в графі 44 МД, згідно Класифікатору документів, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 №1011 «Про затвердження відомчих класифікаторів інформації з питань державної митної справи, які використовуються у процесі оформлення митних декларацій».
Під час здійснення митного контролю за правильністю визначення митної вартості товару з врахування поданих у вказаних цілях разом з МД документів було встановлено розбіжності, відтак у митного органу виникли сумніви щодо достовірності заявленої митної вартості товарів, а саме:
- відповідно п.3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 17.11.2025 №1711nl терміни відправки товару затверджуються додатково, проте жодної інформації щодо термінів поставки не надано до митного оформлення;
- пунктом 6 контракту передбачено, що товари, які поставляються за контрактом, вважаються зданими продавцем і прийнятими покупцем після передачі ТЗ та документів на нього представнику. Загальноприйнятими документами передачі є акти приймання-передачі ТЗ, розписки про отримання, транспортні накладні, довіреності або накази, проте декларантом не надано жодного документального підтвердження, що передбачається п.6 контракту;
- відповідно до калькуляції від 24.11.2025 зазначені витрати на доставку в сумі 47100 грн, в тому числі по маршруту Zevenbergen (Нідерланди) – Ягодин (Україна) в сумі 45390 грн та по маршруту Ягодин – Ковель в сумі 1710 грн. Незрозуміло, за яким критерієм керувалися під час саме такого поділу понесених витрат, адже документального підтвердження для здійснення числового розрахунку понесених прямих та непрямих транспортних витрат (чеків, квитанцій, бухгалтерських документів тощо) не подано. Також не надано інформації щодо маршруту транспортування товару (місце завантаження/розвантаження), так як місцем доставки товару згідно калькуляції від 24.11.2025 вказано Ковель, а місцем реєстрації ТОВ «777 Трейдінг Груп» є м. Луцьк. Між даними містами орієнтовно відстань становить 75 км, а отже витрати, вказані в калькуляції, можуть бути неостаточними;
- продавцем товару відповідно до контракту є компанія, зареєстрована в Нідерландах, та товар оформлено на експорт в Нідерландах 19.11.2025 (згідно копії митної декларації країни відправлення № 25NLCSS72TCA00NDA9). При цьому, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яке виписане безпосередньо на ТОВ «777 Трейдінг Груп» №A58011673 видане в Австрії та датується теж 19.11.2025. Процедура експорту та реєстрації, як в Нідерландах, так і в Австрії потребують часу на обробку та вимагають фізичної участі власника або уповноваженої особи. Ці юридично значимі дії неможливо здійснити одночасно через географічну віддаленість, час, потрібний для проведення кожної процедури, а також неможливості переміщення транспортного засобу між країнами в межах того ж самого дня. Таким чином, вищезазначений документ, що стосується реєстрації в Австрії, містить ознаки неможливості оформлення у вказану дату при зазначених обставинах. Також, в поданій калькуляції від 24.11.2025 зазначена протяжність маршруту між містами Zevenbergen (Нідерланди) – Ягодин (Україна) 1513 км. Відповідно до логістичної онлайн-платформи даний кілометраж може бути прийнятий до уваги, проте з огляду на зазначену реєстрацію транспортного засобу в країні Австрія, декларантом не відображено повного маршруту транспортування товару Нідерланди – Австрія – Україна, що свідчить про не надання загальної суми транспортних витрат по доставці даного товару, яка є складовою митної вартості товару.
Спростовуючи вищенаведену розбіжність, позивач зазначає, що митний орган прийшов до хибної думки, що документ з номером A58011673 від 19.11.2024 є свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу. Зазначає, що документ з номером A58011673 від 19.11.2024 є свідоцтвом про допуск транспортного засобу до експлуатації.
Відповідач не погоджується із наведеним висновком і зазначає, що відповідно до частини 8 статті 264 МК України з моменту прийняття митним органом митної декларації вона є документом, що засвідчує факти, які мають юридичне значення, а декларант або уповноважена ним особа несе відповідальність за подання недостовірних відомостей, наведених у цій декларації.
Відповідно до гр. 44 МД №25UA205050046112U5 від 24.11.2025 позивачем самостійно було заявлено документ A58011673 від 19.11.2024 під кодом «2800», що відповідно до Класифікатора документів, сертифікатів, дозволів та додатковї інформації, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 20.09.2012 №1011, розшифровується як «свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу».
Пред`явлений до митного контролю та митного оформлення документ Zulassungsbescheinigung Teil 1 (Fahrzeugschein) фактично є однією з двох частин єдиного свідоцтва про реєстрацію транспортних засобів в ЄС.
З 1934 року в Німеччині існує так званий документ про реєстрацію транспортного засобу. У жовтні 2005 року реєстраційний документ транспортного засобу та документ про реєстрацію транспортного засобу були об`єднані в свідоцтво про реєстрацію на всій території ЄС.
На сьогоднішній день реєстраційним документом транспортного засобу є свідоцтво про реєстрацію частина 1 - Zulassungsbescheinigung Teil 1.
Свідоцтво про реєстрацію частина 2 замінює колишній документ про реєстрацію транспортного засобу та є обов`язковим для пред`явлення лише при здійсненні купівлі-продажу т/з.
Згідно Положення про реєстрацію транспортних засобів для дорожнього руху – FZV від 03.02.2011, а саме розділу 13 Положення про реєстрацію транспортних засобів для дорожнього руху свідоцтво про реєстрацію т/з Zulassungsbescheinigung Teil 1 повинно бути завжди у водія задля можливості пред`явлення правоохоронним чи іншим органам, адже у випадку відсутності такого документа передбачається штраф.
В той же час, згідно ж розділу 32 вказаного вище Положення тимчасове свідоцтво про реєстрацію має таку ж форму, як і повідомлення про зарахування та має назву Fahrzeugschein fur Fahrzeuge mit Kurzzeitkennzeichen, що спростовує і заяви позивача, що пред`явлений документ фактично є тимчасовим дозволом на керування т/з з короткочасними номерними знаками.
Отже, вищенаведене не лише нівелює доводи позивача про те, що поданий документ Zulassungsbescheinigung Teil 1 є допуском т/з до експлуатації (так званим техпаспортом), а й вказує на недотримання позивачем вимог митного законодавства щодо забезпечення повноти та достовірності наданих відомостей при здійсненні митного оформлення товару, оскільки свідоцтво подане митниці у не повному обсязі;
- згідно рахунка-фактури № 10251337 від 18.11.2025 для підтвердження господарської операції купівлі-продажу товару не подано банківські платіжні документи, що стосуються товару (за наявності, навіть часткову оплату/передоплату). Згідно пункту 5 контракту оплата за товар повинна бути здійснена до 18.02.2026, проте відповідно до п.12 цей контракт є дійсним до 31.12.2025. Для підтвердження заявленої митної вартості товару не надано банківських платіжних документів, адже згідно договору купівлі-продажу одна сторона (продавець) зобов`язана передати майно (товар) у власність та сплатити за нього певну грошову суму. В даному випадку товар передано покупцеві, але оплата відтермінована на надто тривалий строк. При даній умові післяплати постачальник несе ризик неплатежу. Вказане є не типовою комерційною практикою, що викликає сумнів, адже оплата товару через декілька місяців після його видачі є невигідною та неприйнятною через наявність фінансових ризиків та ускладнення обліку;
- з огляду на структуру поданого контракту встановлено, що підписи та штампи сторін розміщені виключно на останній сторінці. На даній сторінці відсутній текст контракту та його істотні умови, що не дозволяє встановити, з яким саме текстом та з яким змістом зобов`язань сторони погодилися. В даному випадку контракт вважається неналежно оформленим, адже існує ризик підміни тексту чи заміни сторінок.
У зв`язку із наявністю розбіжностей в поданих до митного оформлення документах декларанту запропоновано надати в 10-денний термін додаткові документи.
Декларант відмовився від надання додаткових документів, про що зазначено в заяві від 25.11.2025 б/н.
Неподання позивачем витребуваних документів зумовило неможливість застосування митним органом основного методу визначення митної вартості та виникнення у відповідача права на коригування митної вартості шляхом застосування другорядних методів визначення митної вартості.
Митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС Рівень митної вартості становить 29300,00 Євро (МД від 20.05.2024 №UA401020/2024/028055).
Товар випущено у вільний обіг з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статі 55 МК України, про що свідчить митна декларація №25UA205050046239U5 від 25.11.2025.
З огляду на вищевказане, представник відповідача вважає, що оскаржуване рішення про коригування митної вартості є таким, що прийняте у повній відповідності до вимог чинного законодавства, а тому є законним та обґрунтованим, просив у задоволенні позову відмовити повністю.
У відповіді на відзив позивач підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві (а.с.129-132).
Інші заяви по суті справи не надходили.
Враховуючи вимоги статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) судом розглянуто дану справу за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Дослідивши матеріали справи, суд приходить до висновку, що позов підлягає до задоволення з наступних мотивів та підстав.
17.11.2025 між позивачем ТОВ «777 Трейдінг Груп» (покупець) та Womy equipment supply B.V. (Нідерланди) (продавець) укладено зовнішньоекономічний договір (контракт) №1711nl (а.с.17-28), за умовами якого продавець зобов`язується поставити товар –VDL vin: XNL405E100B002643, XMGDE18FS0H021859, XMGDE18FS0H021846, XMGDE18FS0H021857, а ТОВ «777 Трейдінг Груп» прийняти та оплатити їх на умовах, визначених у цьому контракті. Продавець гарантує, що товар належить йому на праві власності, не перебуває під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави та іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичними чи юридичними особами, а також не є предметом будь-якого іншого обтяження чи обмеження (пункт 1). 
Згідно пункту 2 контракту ціна контракту встановлюється в Євро. Валютою платежу за цим контрактом є Євро. Загальна сума контракту становить 43000 Євро. Ціна транспортного засобу становить vin: XNL405E100B002643 - 11000,00 Євро, XMGDE18FS0H021859 – 10000,00 Євро, XMGDE18FS0H021846 – 12000,00 Євро, XMGDE18FS0H021857 – 10000,00 Євро. 
Нормами пункту 3 контракту визначено, що умови поставки EXW Zevenbergen, 4761 RK Netherlands відповідно до правил Інкотермс в редакції 2010 року. У день відвантаження продавець сповіщає про це покупця. У день отримання товару покупець сповіщає про це продавця. Товар супроводжується наступними документами: технічною документацією на транспортний засіб, технічним паспортом на транспортний засіб, комерційним інвойсом, сертифікатом Євро 1, експортною декларацією та іншими документами за запитом покупця. Термін відправки товару затверджуються додатково.
Відповідно до пункту 5 контракту оплата здійснюється безготівковим розрахунком на валютний рахунок продавця, шляхом оплати з розрахункового рахунку покупця. Форма оплати – післясплата – відстрочка платежу – 18.02.2026. Усі банківські накладні витрати в країні покупця несе покупець, усі інші банківські витрати несе продавець.
Товари, поставлені за контрактом вважаються зданими продавцем і прийнятими покупцем після передачі транспортного засобу та документів на нього представнику покупця (пункт 6 контракту). 
Відповідно до інвойсу (фактури) №10251337 від 18.11.2025 продавець поставив позивачу товар – автобус - VDL vin: XNL405E100B002643, рік виготовлення 2013, вартістю 11000,00 Євро (а.с.29, переклад а.с.30).
З метою митного оформлення імпортованого товару 24.11.2025 декларант ТОВ «777 Трейдінг Груп» подав до Волинської митниці електронну митну декларацію, якій присвоєно номер №25UA205050046112U5 (а.с.42-43) на товар: «Автобус міський, що був у використанні: марка згідно з довідником – VDL модель згідно з довідником – CITEA LLE120.225, (кузов, шасі, рама) №XNL405E100B002643, включаючи водія, загальна кількість сидячих - 33 місця, загальна кількість стоячих – 48 місць, для людей з обмеженими можливостями – 1 місце, призначення для перевезення пасажирів по дорогах загального користування, тип двигуна – дизель, робочий об`єм циліндрів двигуна 6692см.куб., номер двигуна – невизначений, потужність – 162kw, колісна формула - 4х2, календарний рік виготовлення – 2013, модельний рік виготовлення – 2013. Країна виробництва-(NL). Торгівельна марка «VDL» (графа 31 МД). Митну вартість визначено за першим методом (за ціною договору) на рівні 11000,00 EUR.
Разом з митною декларацією позивачем до митного органу було подано також передбачений МК України перелік документів, на підставі яких товар був придбаний та ввезений на територію України, а саме: зовнішньоекономічний договір (контракт) від 1711nl від 17.11.2025, рахунок-фактуру (iнвойс) №10251337 від 18.11.2025, сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 AF01425233 від 20.11.2025, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу 0735921775 від 28.08.2025, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 19.11.2025, калькуляцію транспортних витрат калькуляція транспортних витрат від 24.11.2025, висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями 3537 від 24.11.2025, довідку №241125070 від 24.11.2025, копію митної декларації країни відправлення 25NLCSS72TCA00NDA9 від 19.11.2025 (а.с.17-30, 33, 38-39, 52-58, 72). 
24.11.2025 позивачу направлено електронне повідомлення щодо необхідності надання додаткових документів відповідно до положень статті 53 МК України: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) транспортні (перевізні) документи; 6) банківські платіжні документи, що стосуються товару; 7) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини (а.с.59-60,109зворот). На дане повідомлення документи не були подані.
25.11.2025 митний орган за результатами перевірки митної декларації, а також інших документів, наданих відповідно до МК України, прийняв рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2025/000301/2 (а.с.48-49) та видав картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2025/001075 від 25.11.2025 (а.с.50-51), відповідно до якої відмовлено у митному оформленні товарів у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у статті 53 МК України.
У графі 33 оскаржуваного рішення зазначено, що під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару було встановлено, що документи, які подані для підтвердження заявленої митної вартості, не містять усіх відомостей, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності, а саме:
- відповідно до пункту 3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 17.11.2025 №1711nl терміни відправки товару затверджуються додатково, проте жодної інформації щодо термінів поставки не надано до митного оформлення;
- пунктом 6 контракту передбачено, що товари, які поставляються за контрактом вважаються зданими продавцем і прийнятими покупцем після передачі ТЗ та документів на нього представнику. Зазначаємо, що перелік документів визначається видом операції. В даному випадку здійснюється купівля-продаж товару, а отже передача транспортного засобу та документів повинні бути належним чином підтверджені. Загальноприйнятими документами передачі є акти приймання-передачі ТЗ, розписки про отримання, транспортні накладні, довіреності або накази, проте декларантом не надано жодного документального підтвердження, що передбачається п. 6 Контракту;
- відповідно до калькуляції від 24.11.2025 зазначені витрати на доставку в сумі 47100 грн, в тому числі по маршруту Zevenbergen (Нідерланди) – Ягодин (Україна) в сумі 45390 грн та по маршруту Ягодин – Ковель в сумі 1710 грн. Незрозуміло, за яким критерієм керувалися під час саме такого поділу понесених витрат, адже документального підтвердження для здійснення числового розрахунку понесених прямих та непрямих транспортних витрат (чеків, квитанцій, бухгалтерських документів тощо) не подано. Також не надано інформації щодо маршруту транспортування товару (місце завантаження/розвантаження), так як місцем доставки товару згідно калькуляції від 24.11.2025 вказано Ковель, а місцем реєстрації ТОВ «777 Трейдінг Груп» є м. Луцьк. Між даними містами орієнтовно відстань становить 75 км, а отже витрати, вказані в калькуляції, можуть бути неостаточними;
- продавцем товару відповідно до контракту є компанія, зареєстрована в Нідерландах, та товар оформлено на експорт в Нідерландах 19.11.2025 (згідно копії митної декларації країни відправлення №25NLCSS72TCA00NDA9). При цьому, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яке виписане безпосередньо на ТОВ «777 Трейдінг Груп» №A58011673, видане в Австрії та датується теж 19.11.2025. Процедура експорту та реєстрації як в Нідерландах, так і в Австрії потребують часу на обробку та вимагають фізичної участі власника або уповноваженої особи. Ці юридично значимі дії неможливо здійснити одночасно через географічну віддаленість, час, потрібний для проведення кожної процедури, а також неможливості переміщення транспортного засобу між країнами в межах того ж самого дня. Таким чином, вищезазначений документ, що стосується реєстрації в Австрії, містить ознаки неможливості оформлення у вказану дату при зазначених обставинах. Також, в поданій калькуляції від 24.11.2025 зазначена протяжність маршруту між містами Zevenbergen (Нідерланди) – Ягодин (Україна) 1513 км. Відповідно дот логістичної онлайн-платформи даний кілометраж може бути прийнятий до уваги, проте з огляду на зазначену реєстрацію транспортного засобу в країні Австрія декларантом не відображено повного маршруту транспортування товару Нідерланди – Австрія – Україна, що свідчить про не надання загальної суми транспортних витрат по доставці даного товару, яка є складовою митної вартості товару.
- згідно рахунка-фактури №10251337 від 18.11.2025 для підтвердження господарської операції купівлі-продажу товару не подано банківські платіжні документи, що стосуються товару (за наявності, навіть часткову оплату/передоплату). Згідно пункту 5 контракту оплата за товар повинна бути здійснена до 18.02.2026, проте відповідно до п.12 цей контракт є дійсним до 31.12.2025. Для підтвердження заявленої митної вартості товару не надано банківських платіжних документів, адже згідно договору купівлі-продажу, одна сторона (продавець) зобов`язана передати майно (товар) у власність та сплатити за нього певну грошову суму. В даному випадку товар передано покупцеві, але оплата відтермінована на надто тривалий строк. При даній умові післяплати постачальник несе ризик неплатежу. Вказане є не типовою комерційною практикою, що викликає сумнів, адже оплата товару через декілька місяців після його видачі є невигідною та неприйнятною через наявність фінансових ризиків та ускладнення обліку.
- з огляду на структуру поданого контракту встановлено, що підписи та штампи сторін розміщені виключно на останній сторінці. На даній сторінці відсутній текст контракту та його істотні умови, що не дозволяє встановити з яким саме текстом та з яким змістом зобов`язань сторони погодилися. В даному випадку контракт вважається неналежно оформленим, адже існує ризик підміни тексту чи заміни сторінок.
У зв`язку з тим, що документи, подані для підтвердження митної вартості товару, не містили усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості, а також містили розбіжності, декларанту було запропоновано згідно із статтями 53, 54 МК України в 10-ти денний термін надати додаткові документи.
Декларант відмовився від надання вищевказаних документів, про що зазначено в заяві від 24.11.2025 б/н.
Ненадання декларантом витребовуваних контролюючим органом документів є підставою для коригування митної вартості, адже подані документи є недостатніми та такими, що у своїй сукупності не спростовують об`єктивних сумнівів щодо достовірності наданої декларантом інформації та унеможливлюють перевірку заявлених витрат.
У зв`язку з вищевикладеним та керуючись положеннями Угоди про застосування статті VII ГАТТ 1994 року, МК України, вимогами частини шостої статті 54 МК України передбачено, що у зв`язку із неподанням декларантом документів згідно з переліком, та відповідно до умов, зазначених у частинах другій-четвертій статті 53 МК України, митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю.
У зв`язку з неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості, а саме методу 2а (стаття 59 МК України) та методу 2б (стаття 60 МК України) з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари, методу 2в (стаття 62 МК України) та методу 2г (стаття 63 МК України) з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта, - митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, згідно раніше визнаних (визначених) митними органами митних вартостях, а саме: - товар 1 на рівні 29300,00 Євро/шт за ЕМД від 20.05.2024 №UA401020/2024/028055.
За основу для коригування митної вартості оцінюваного товару взято вартість товару, митне оформлення якого вже завершено: «Автобус, бувший у використанні марки VDL, моделі - CITEA LLE 120.225, країна походження - EU, календарний рік виготовлення - 2013, модельний рік виготовлення - 2013, - робочий об`єм циліндрів двигуна - 6692 см3, потужність 162 квт, 37 місць для сидіння, 44 стоячих місця та для людей з обмеженими можливостями - 1 місце…» імпорт якого здійснено на умовах поставки FCA Lublin, митна вартість якого була заявлена декларантом та визнана митницею за резервним методом визначення митної вартості. Коригування на обсяг партії та умови поставки митним органом не здійснювалися.
Товар був випущений у вільний обіг відповідно до митної декларації №25UA205050046239U5 від 25.11.2025 з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України (а.с.44-45).
14.12.2025 на підставі пункту 8 статті 55 МК України позивач звернувся до відповідача із листом, в якому просив прийняти рішення про визнання митної вартості у відповідності до пункту 9 статті 5 МК України за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (а.с.61-65), та додатково надав наступні документи: копію договору про надання послуг №17-3/11 від 17.11.2025 та акту прийому-передачі №17-3/11 від 24.11.2025, копію контракту №1711nl від 17.11.2025 з підписами сторін на кожній сторінці та відбитками печаток, інформацію з офіційного сайту Податкового та митного союзу (а.с.24-28, 34-37, 40-41).
За результатами розгляду вказаної заяви Волинська митниця листом від 30.12.2025 №7.3-2/15-02/14/15114 повідомила, що рішення про коригування митної вартості №UA205050/2025/000301/2 від 25.11.2025 є таким, що прийняте у повній відповідності до вимог законодавства та не підлягає скасуванню (а.с.49-57).
Надаючи правову оцінку оскаржуваному рішенню митниці, суд зазначає наступне.
Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.
Відповідно до вимог частини першої статті 246 МК України метою митного оформлення є забезпечення дотримання встановленого законодавством України порядку переміщення товару, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, а також забезпечення статистичного обліку ввезення на митну територію України, вивезення за її межі і транзиту через її територію товару.
Частина перша статті 257 МК України передбачає, що декларування здійснюється шляхом заявлення за встановленою формою (письмовою, усною, шляхом вчинення дій) точних відомостей про товари, мету їх переміщення через митний кордон України, а також відомостей, необхідних для здійснення їх митного контролю та митного оформлення.
Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.
У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).
Аналіз наведених норм дає підстави вважати, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
При цьому, лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі.
Разом з тим, витребувати необхідно лише ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості.
Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого транспортного засобу (автобуса) за основним методом (за ціною договору (контракту)).
Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Суд погоджується, що наявність у митного органу інформації про ціну подібних чи аналогічних товарів може призвести до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості товару та ініціювання повної її перевірки, але така інформація аж ніяк не є підставою для прийняття рішення про коригування митної вартості товару.
Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).
Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
У розглядуваному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України: декларант не надав усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.
Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).
У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.
Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом за ціною договору (контракту) позивач подав разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України, а саме: 
зовнішньоекономічний договір (контракт) від 1711nl від 17.11.2025, рахунок-фактуру (iнвойс) №10251337 від 18.11.2025, сертифікат з перевезення (походження) товару форми EUR.1 AF01425233 від 20.11.2025, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу 0735921775 від 28.08.2025, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу НОМЕР_2 від 19.11.2025, калькуляцію транспортних витрат калькуляція транспортних витрат від 24.11.2025, висновок про якісні характеристики товарів, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями 3537 від 24.11.2025, довідку №241125070 від 24.11.2025, копію митної декларації країни відправлення 25NLCSS72TCA00NDA9 від 19.11.2025 (а.с.17-30, 33, 38-39, 52-58, 72). 
На думку суду, подані декларантом відповідно до частини другої статті 53 МК України документи підтверджують складові митної вартості за першим (основним) методом, дозволяють ідентифікувати оцінюваний товар та містять об`єктивні дані, що піддаються обчисленню.
Так, контрактом від 17.11.2025 №1711nl, укладеним між ТОВ «777 Трейдінг Груп» (покупець) та Womy equipment supply B.V. (Нідерланди) визначено предмет, ціну контракту, умови поставки, оплати, здачі і приймання товару (а.с.17-28). 
Згідно пункту 2 контракту ціна контракту встановлюється в Євро. Валютою платежу за цим контрактом є Євро. Загальна сума контракту становить 43000 Євро. Ціна транспортного засобу становить vin: XNL405E100B002643 - 11000,00 Євро, XMGDE18FS0H021859 – 10000,00 Євро, XMGDE18FS0H021846 – 12000,00 Євро, XMGDE18FS0H021857 – 10000,00 Євро. 
Умови поставки EXW Zevenbergen, 4761 RK Netherlands відповідно до правил Інкотермс в редакції 2010 року (пункт 3 контракту).
Відповідно до пункту 5 контракту оплата здійснюється безготівковим розрахунком на валютний рахунок продавця, шляхом оплати з розрахункового рахунку покупця. Форма оплати – післясплата – відстрочка платежу – 18.02.2026. 
Відповідно до інвойсу (фактури) №10251337 від 18.11.2025 продавець поставив позивачу товар – автобус - VDL vin: XNL405E100B002643 рік виготовлення 2013, вартістю 11000,00 Євро (а.с.29, переклад а.с.30).
Ціна товару в інвойсі (фактурі) №10251337 від 18.11.2025 (11000,00 Євро) відповідає фактурній вартості, зазначеній в МД №25UA205050046112U5 від 24.11.2025 (графа 22) (а.с.42-43).
Жодних розбіжностей чи суперечностей щодо ціни товару подані позивачем документи не містять.
Крім того, суд встановив, що станом на дату розгляду справи відповідно до платіжних інструкцій в іноземній валюті від 29.01.2026 №5 та №11 від 10.02.2026 позивач сплатив на користь експортера 10000,00 Євро та 33000,00 Євро відповідно (а.с.31-32), у призначенні платежу є посилання на контракт від 17.11.2025 №1711nl, що в свою чергу додатково підтверджує ціну товару.
Однією із підстав для прийняття оскаржуваного рішення слугувало те, що відповідно до пункту 3 зовнішньоекономічного договору (контракту) від 17.11.2025 № 1711nl терміни відправки товару затверджуються додатково, проте жодної інформації щодо термінів поставки не надано до митного оформлення.
Таке твердження митного органу суд вважає безпідставним, оскільки відсутність інформації щодо терміну відправки товару не впливає на складові митної вартості.
З приводу зауваження митного органу про те, що декларантом не надано жодного документального підтвердження факту передачі-прийняття товару, що передбачається пунктом 6 контракту, суд зазначає, що порядок передачі товару жодним чином не впливає на складові митної вартості товару. 
Суд наголошу, що статтею 53 МК України визначено вичерпний перелік документів, що подаються на підтвердження заявленої митної вартості товару, та встановлено заборону для митного органу вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих що зазначені в цій статті.
Суд також не погоджується з твердженнями відповідача про те, що контракт є неналежно оформленим, оскільки підписи та відбитки печаток сторін розміщені виключно на останній сторінці документа, та зазначає наступне.
Чинне законодавство України не містить вимог щодо обов`язкового проставлення підписів або печаток на кожній сторінці договору, крім того, використання печатки суб`єктами господарювання не є обов`язковим і її відсутність не впливає на дійсність правочину.
Аналогічний підхід застосовується і в європейському праві. Зокрема, відповідно до Регламенту ЄС № 910/2014 (eIDAS), основним критерієм дійсності документа є можливість ідентифікації сторін та підтвердження їхнього волевиявлення, а не формальні ознаки розміщення підписів на кожній сторінці.
При цьому, як слідує з матеріалів справи, 14.12.2025 на підставі пункту 8 статті 55 МК України позивач звернувся до відповідача із листом, в якому просив прийняти рішення про визнання митної вартості у відповідності до пункту 9 статті 5 МК України за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (а.с.61-65), та додатково надав, зокрема, копію контракту №1711nl від 17.11.2025 з підписами сторін на кожній сторінці та відбитками печаток (а.с.24-28).
Копія контракту №1711nl від 17.11.2025 з підписами і відбитками печаток на остатній сторінці (а.с.17-21) аналогічна за змістом копії контракту №1711nl від 17.11.2025 з підписами сторін на кожній сторінці та відбитками печаток (а.с.24-28).
Суд зауважує, що рішення суб`єкта владних повноважень повинно ґрунтуватися на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Мають значення, як правило, ті обставини, які передбачені нормою права, що застосовується. Суб`єкт владних повноважень повинен врахувати усі ці обставини, тобто надати їм правову оцінку: прийняти до уваги або відхилити. У разі відхилення певних обставин висновки повинні бути мотивованими, особливо, коли має місце несприятливе для особи рішення.
Принцип обґрунтованості рішення вимагає від суб`єкта владних повноважень враховувати як обставини, на обов`язковість урахування яких прямо вказує закон, так і інші обставини, що мають значення у конкретній ситуації. Для цього він має ретельно зібрати і дослідити матеріали, що мають доказове значення у справі, наприклад, документи, пояснення осіб, тощо. При цьому, суб`єкт владних повноважень повинен уникати прийняття невмотивованих висновків, обґрунтованих припущеннями та неперевіреними фактами, а не конкретними обставинами.
Отже, висновки та рішення суб`єкта владних повноважень можуть ґрунтуватися виключно на належних, достатніх, а також тих доказах, які одержані з дотриманням закону. Контролюючий орган обмежився лише загальною оцінкою наданих позивачем документів, при цьому, сукупність наданих первинних документів до матеріалів справи, не дають підстав для сумніву щодо здійснення господарської діяльності між позивачем та його контрагентом.
Також однією із підстав для прийняття оскаржуваного рішення слугувало те, що продавцем товару відповідно до контракту є компанія, зареєстрована в Нідерландах, та товар оформлено на експорт в Нідерландах 19.11.2025 (згідно копії митної декларації країни відправлення № 25NLCSS72TCA00NDA9). При цьому, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу, яке виписане безпосередньо на ТОВ «777 Трейдінг Груп» №A58011673, видане в Австрії та датується теж 19.11.2025. Процедура експорту та реєстрації, як в Нідерландах, так і в Австрії потребують часу на обробку та вимагають фізичної участі власника або уповноваженої особи. Ці юридично значимі дії неможливо здійснити одночасно через географічну віддаленість, час, потрібний для проведення кожної процедури, а також неможливості переміщення транспортного засобу між країнами в межах того ж самого дня. Таким чином, вищезазначений документ, що стосується реєстрації в Австрії, містить ознаки неможливості оформлення у вказану дату при зазначених обставинах. Також, в поданій калькуляції від 24.11.2025 зазначена протяжність маршруту між містами Zevenbergen (Нідерланди) – Ягодин (Україна) 1513 км. Відповідно логістичної онлайн-платформи даний кілометраж може бути прийнятий до уваги, проте з огляду на зазначену реєстрацію транспортного засобу в країні Австрія, декларантом не відображено повного маршруту транспортування товару Нідерланди – Австрія – Україна, що свідчить про не надання загальної суми транспортних витрат по доставці даного товару, яка є складовою митної вартості товару
Щодо вказаного твердження відповідача суд зазначає, що продавець та власник товару не повинен обов`язково бути однією і тією ж особою. Продавець, реалізуючи транспортний засіб, не зобов`язаний здійснювати його реєстрацію за собою, а наявність у продавця права продажу може бути обумовлено цивільно-правовими відносинами між безпосереднім власником транспортного засобу та продавцем.
З поданих декларантом документів (контракту від 17.11.2025 №1711nl) зрозуміло, що продавцем є компанія Womy Equipment Supply B.V. (Нідерланди). Доказів перебування позивача у договірних відносинах з третіми особами, крім продавця, матеріали справи не містять, а в пункті 1 контракту від 17.11.2025 №1711nl продавець гарантував належність йому на праві власності товару, який є предметом продажу, та що товар не перебуває під забороною відчуження, арештом, не є предметом застави та іншим засобом забезпечення виконання зобов`язань перед будь-якими фізичними або юридичними особами, а також не є предметом будь-якого іншого обтяження чи обмеження.
Директивою Ради Європейського Союзу від 29.04.1999 №1999/37/ЄС Про реєстраційні документи на транспортні засоби визначено обсяг інформації, що міститься в свідоцтві про реєстрацію транспортного засобу, які видають держави - члени Європейського Союзу. При цьому наявність в особи свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу використовується як доказ права розпорядженням транспортним засобом.
З матеріалів справи слідує, що документ №А58011673 від 19.11.2025 не є реєстраційним документом транспортного засобу в розумінні законодавства Європейського Союзу, а є свідоцтвом про допуск транспортного засобу до експлуатації (тимчасові номерні знаки BN4VPS на період з 19.11.2025 по 09.12.2025) (а.с.56-57, переклад а.с.58).
При цьому свідоцтвом про реєстрацію транспортного засобу є документ від 28.08.2025 №00735921775, який видано на ім`я продавця товару - фірму Womy Equipment Supply B.V. (а.с. 53-54). Отже, твердження відповідача про здійснення реєстрації транспортного засобу в Австрії 19.11.2025 не відповідає фактичним обставинам справи та ґрунтується на ототожненні різних за правовою природою документів.
Суд зауважує, що місце видачі свідоцтва про допуск (а не реєстрацію, як зазначає відповідач) транспортного засобу до експлуатації №А58011673 від 19.11.2025 (а.с.56-57, переклад а.с.58) в Австрії не впливає на формування складових митної вартості товару, тож не може бути підставою для витребовування додаткових документів чи невизнання митної вартості. 
Суд також враховує пояснення позивача про те, що відповідно до умов контракту (пункт 3) підготовка документів для експорту здійснювалася продавцем самостійно, у тому числі щодо оформлення документів, необхідних для допуску транспортного засобу до експлуатації. Таким чином, саме по собі оформлення відповідного документа в іншій державі-члені Європейського Співтовариства не свідчить про здійснення фізичного переміщення транспортного засобу до такої держави або про обов`язкову фізичну присутність власника чи уповноваженої особи.
Зазначене також підтверджується наявністю експортної митної декларації №25NLCSS72TCA00NDA9 від 19.11.2025 та інформацією з офіційного сайту Податкового та митного союзу автобус VDL vin: НОМЕР_1 (а.с.40-41, 38-39), відповідно до яких поставка транспортного засобу здійснювалась з Нідерландів.
За наведених обставин висновок відповідача про неможливість здійснення відповідних дій у той самий день є припущенням, яке не підтверджене належними та допустимими доказами.
Крім того, доводи митного органу щодо невідображення маршруту транспортування Нідерланди - Австрія - Україна також не знайшли свого підтвердження, оскільки вони побудовані виключно на помилковому припущенні про здійснення реєстрації транспортного засобу в Австрії.
Відтак, відсутні підстави вважати, що подані декларантом документи не містять повної інформації про транспортні витрати або що заявлена митна вартість товару не включає усіх її складових.
В оскаржуваному рішенні також зазначено, що згідно рахунка-фактури № 10251337 від 18.11.2025 для підтвердження господарської операції купівлі-продажу товару не подано банківські платіжні документи, що стосуються товару (за наявності, навіть часткову оплату/передоплату). Згідно пункту 5 контракту оплата за товар повинна бути здійснена до 18.02.2026, проте відповідно до п.12 цей контракт є дійсним до 31.12.2025. Для підтвердження заявленої митної вартості товару не надано банківських платіжних документів, адже згідно договору купівлі-продажу, одна сторона (продавець) зобов`язана передати майно (товар) у власність та сплатити за нього певну грошову суму. В даному випадку товар передано Покупцеві, але оплата відтермінована на надто тривалий строк. При даній умові післяплати постачальник несе ризик неплатежу. Вказане є не типовою комерційною практикою, що викликає сумнів, адже оплата товару через декілька місяців після його видачі є невигідною та неприйнятною через наявність фінансових ризиків та ускладнення обліку.
З цього приводу суд зазначає наступне.
Відповідно до пункту 5 контракту від 17.11.2025 №1711nl (а.с.17-28) оплата здійснюється безготівковим розрахунком на валютний рахунок продавця, шляхом оплати з розрахункового рахунку покупця. Форма оплати – післясплата – відстрочка платежу – 18.02.2026.
Цей контракт набуває чинності після його підписання та вважається дійсним до 31.12.2025 (пункт 12 контракту).
Разом з тим, 28.12.2025 сторони внесли зміни в пункт 12 контракту від 17.11.2025 №1711nl та погодили, що даний контракт є дійсний до 31.12.2026 (а.с.22-23).
Як вже зазначалося судом, станом на дату розгляду справи відповідно до платіжних інструкцій в іноземній валюті від 29.01.2026 №5 та №11 від 10.02.2026 позивач сплатив на користь експортера 10000,00 Євро та 33000,00 Євро відповідно (а.с.31-32), у призначенні платежу є посилання на контракт від 17.11.2025 №1711nl, що в свою чергу додатково підтверджує ціну товару.
З огляду на викладене, суд доходить висновку, що твердження митного органу щодо умов оплати за контрактом, зокрема стосовно строків дії договору, відтермінування платежу та «нетиповості» такої комерційної практики, є лише припущеннями та суб`єктивними оцінками посадових осіб. Зазначені доводи не ґрунтуються на встановлених фактичних обставинах чи документально підтверджених даних, у зв`язку з чим не можуть вважатися достатньою правовою підставою для висновків про недостовірність заявленої митної вартості товару. При цьому сам по собі факт відтермінування оплати, навіть на тривалий строк, не суперечить принципу свободи договору та є звичайною практикою у сфері зовнішньоекономічної діяльності. Умови розрахунків визначаються сторонами за взаємною згодою і не обмежуються законодавством у частині можливості застосування післяплати.
Також причиною прийняття спірного рішення слугувало зауваження відповідача наступного змісту: «відповідно до калькуляції від 24.11.2025 зазначені витрати на доставку в сумі 47100 грн, в тому числі по маршруту Zevenbergen (Нідерланди) – Ягодин (Україна) в сумі 45390 грн та по маршруту Ягодин – Ковель в сумі 1710 грн. Незрозуміло, за яким критерієм керувалися під час саме такого поділу понесених витрат, адже документального підтвердження для здійснення числового розрахунку понесених прямих та непрямих транспортних витрат (чеків, квитанцій, бухгалтерських документів тощо) не подано. Також не надано інформації щодо маршруту транспортування товару (місце завантаження/розвантаження), так як місцем доставки товару згідно калькуляції від 24.11.2025 вказано Ковель, а місцем реєстрації ТОВ «777 Трейдінг Груп» є м. Луцьк. Між даними містами орієнтовно відстань становить 75 км, а отже витрати, вказані в калькуляції можуть бути неостаточними». 
Надаючи оцінку таким доводам митного органу, суд зазначає наступне.
Наказом Міністерства фінансів України від 24.05.2012 №599 затверджені Правила заповнення декларації митної вартості. Ці Правила в частині заповнення графи 20 роз`яснюють, що для підтвердження витрат на транспортування декларантом відповідно до частини другої статті 53 Кодексу подаються транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів. До зазначених документів можуть належати: рахунок-фактура (акт виконаних робіт (наданих послуг) від виконавця договору (контракту) про надання транспортно-експедиційних послуг, що містить реквізити сторін, суму та умови платежу, інші відомості, відповідно до яких встановлюється належність послуг до товарів; банківські та платіжні документи, що підтверджують факт оплати транспортно-експедиційних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури; калькуляція транспортних витрат (якщо перевезення товарів здійснюється з використанням власного транспортного засобу), що містить відомості про маршрут перевезення, його протяжність у кілометрах до місця ввезення на митну територію України та по митній території України, розмір тарифної ставки на перевезення за одиницю виміру (вагу) товару за 1 кілометр маршруту.
Так, транспортні витрати підтверджені договором про надання послуг №17-3/11 від 17.11.2025 (а.с.34-36), відповідно до пункту 2.1 якого замовник доручає, а виконавець зобов`язується надавати послуги з транспортування автобусу VDL з ідентифікаційним номером vin: НОМЕР_1 власним ходом з місця знаходження вантажу за адресою: Zevenbergen (Нідерланди) до пункту його призначення за адресою: місто Ковель, вулиця Володимирська 151, Волинська область, Україна, та актом прийому-передачі до даного договору від 24.11.2025 (а.с.37).
Відповідно до калькуляції витрат по доставці автобуса VDL з ідентифікаційним номером vin: НОМЕР_1 витрати на транспортування за маршрутом Zevenbergen (Нідерланди) - Ковель (Україна) 1570 км становлять 47100,00 грн, в тому числі по маршруту Zevenbergen (Нідерланди) – Ягодин Україна 1513 км - 45390,00 грн; по маршруту Ягодин – Ковель 57 км - 1710,00 грн (а.с.33). Калькуляцією також підтверджено, що страхування за рахунок ТОВ «777 Трейдінг Груп» не здійснювалося, розвантажувальні та навантажувальні роботи не проводилися.
Згідно з пунктом 5 частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України.
Суд наголошує, що відповідно до умов договору про надання послуг №17-3/11 від 17.11.2025 (а.с.34-36) транспортування автобусу здійснювалось власним ходом з місця знаходження вантажу за адресою: Zevenbergen (Нідерланди) до пункту його призначення за адресою: місто Ковель, вулиця Володимирська 151, Волинська область.
Відтак зауваження митного органу про те, що місцем доставки товару визначено м. Ковель, тоді як місцем реєстрації ТОВ «777 Трейдінг Груп» є м. Луцьк, є безпідставними.
Крім того, відповідно до вимог МК України, до митної вартості товару включаються виключно витрати на транспортування до місця ввезення на митну територію України. У даному випадку такими витратами є витрати на перевезення за маршрутом Zevenbergen (Нідерланди) — Ягодин (Україна), що становить 1513 км, на загальну суму 45 390,00 грн.
На думку суду, подані позивачем документи на підтвердження понесення витрат на транспортування є достатніми та повною мірою відповідають вимогам чинного законодавства.
Суд зазначає, що висновок у спірному рішенні про неможливість визначення митної вартості товару за ціною договору щодо товару, який імпортується, та за рівнем, визначеним декларантом, не є доведеними. Відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості, зазначеної у митній декларації, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах.
Наведене дає підстави для висновку, що сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно на його припущеннях, а не на достовірних відомостях.
Враховуючи позицію Верховного Суду у постановах від 12.03.2019 у справі №826/2313/16, від 13.06.2019 у справі №820/6315/15, суд зауважує, що вимоги частини третьої та четвертої статті 53 та частини другої статті 58 МК України зобов`язують митний орган зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких зможе усунути сумніви у їх достовірності. Встановивши відсутність достатніх відомостей, що підтверджують задекларовану митну вартість товару, митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товару є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові та які документи необхідні для підтвердження того чи іншого показника.
При вирішенні спору суд враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.
Відповідно до пунктів 2, 4 частини другої статті 55 МК України прийняте митним органом письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товару має містити, зокрема, наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товару, інших умов, що могли вплинути на ціну товару), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; обґрунтування числового значення митної вартості товару, скоригованої митним органом, та фактів, які вплинули на таке коригування.
При вирішенні спору суд керується усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10.06.2021 у справі №815/6854/17, від 14.07.2020 у справі №809/1734/16), за висновками якого митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому наявна інформація, яка міститься в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками, повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, які зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в автоматизованій системі аналізу та управління ризиками інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначенні за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо). Автоматизована система аналізу та управління ризиками не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.
Отже, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за першим методом визначення його митної вартості.
Між тим принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії), на оцінці усіх фактів та обставин, що мають значення. Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами (таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27.02.2025 у справі №300/784/24).
Водночас, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).
На переконання суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи у своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеним декларантом основним методом, як і не довів правових підстав для застосування резервного методу.
Таким чином, підстави вважати, що рішення відповідача №UA205050/2025/000301/2 від 25.11.2025 про коригування митної вартості товарів є обґрунтованим та мотивованим у контексті норм частини другої статті 55 МК України, відсутні. Тому таке рішення, на думку суду, є протиправним.
Відтак, з урахуванням встановлених обставин справи та наведених норм чинного законодавства України, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог шляхом визнання протиправним та скасування спірного рішення про коригування митної вартості товарів.
Згідно із частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Таким чином, за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір у розмірі 3328,00 грн, сплачений відповідно до платіжної інструкції від 13.02.2026 №58 (а.с.16).
Керуючись статтями 243-246 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

ВИРІШИВ:

Адміністративний позов задовольнити повністю.
Визнати протиправним та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів №UA205050/2025/000301/2 від 25.11.2025.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь товариства з обмеженою відповідальністю «777 Трейдінг Груп» судові витрати в сумі 3328,00 грн (три тисячі триста двадцять вісім гривень 00 копійок).
Рішення набирає законної сили в порядку та строки, визначені статтею 255 КАС України, та може бути оскаржене в апеляційному порядку шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: товариство з обмеженою відповідальністю «777 Трейдінг Груп» (43016, Волинська область, місто Луцьк, вулиця Ковельська, 124, код ЄДРПОУ 44356571);
Відповідач: Волинська митниця (44350, Волинська область, Ковельський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, 13, код ЄДРПОУ ВП 43958385).

Головуючий-суддя Н.Б.Плахтій