Справа № 161/11698/26 
Провадження № 2/161/6099/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 липня 2026 року Луцький міськрайонний суд Волинської області в складі: 
головуючого – судді Кихтюка Р.М.,
секретаря – Вегери Д.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду міста Луцька справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, - 
в с т а н о в и в :
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» звернулося до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що 11.08.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 9327755, за умовами якого відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 15000,00 грн., строком на 360 днів та які зобов`язалася повернути і сплатити відсотки за користування ними.
31.03.2026 року між ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «ФК «ЄАПБ» було укладено договір факторингу №31032026, у відповідності до умов якого ТОВ «Авентус Україна» передає (відступає) за плату, а ТОВ «ФК «ЄАПБ» приймає право грошової вимоги до боржників, вказаних у реєстрі боржників.
Відповідно до реєстру боржників від 31.03.2026 року за вказаним договором факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 49500,00 грн., з яких: 15000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 27000,00 грн. – за відсотками, 7500,00 грн. – пеня, штраф.
Посилаючись на викладене, просить суд стягнути з відповідача на його користь вказану заборгованість, а також судові витрати по справі.
Ухвалою Луцького міськрайонного суду Волинської області від 02 червня 2026 року справу прийнято до розгляду та визначено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику (повідомлення) сторін.
Відповідач подала суду заяву, у якій позовні вимоги визнає частково, не заперечує щодо стягнення з неї основної суми боргу, проте від сплати відсотків звільнена, так як є дружиною військовослужбовця.
Дослідивши письмові докази у справі, суд прийшов до висновку, що позов підлягає до часткового задоволення з наступних підстав. 
Судом встановлено, що 11.08.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 9327755, за умовами якого відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 15000,00 грн., строком на 360 днів та які зобов`язалася повернути і сплатити відсотки за користування ними (а.с. ).
З матеріалів справи слідує, що ТзОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання за кредитним договором виконало в повному обсязі, а саме: відповідачу надано можливість розпоряджатися кредитними коштами на умовах, передбачених договором.
11.08.2025 року між ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 9327755, за умовами якого відповідач отримала кредитні кошти у розмірі 15000,00 грн., строком на 360 днів та які зобов`язалася повернути і сплатити відсотки за користування ними (а.с. ).
Оскільки на підставі вказаного договору відбулась заміна первісного кредитора на ТОВ «ФК «ЄАПБ», тому останній вправі заявляти вимоги до відповідача про повернення кредитної заборгованості.
Відповідно до реєстру боржників від 31.03.2026 року за вказаним договором факторингу ТОВ «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» набуло право грошової вимоги до відповідача в сумі 49500,00 грн., з яких: 15000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 27000,00 грн. – за відсотками, 7500,00 грн. – пеня, штраф (а.с. ).
Частиною першою статті 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Згідно зі статтею 526 ЦК України зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
За частиною першою статті 1049 ЦК України позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Згідно ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до ст. 625 цього Кодексу.
Відповідно до ч. 1 ст. 527 ЦК України боржник зобов`язаний виконати свій обов`язок, згідно ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.
Частиною 1 ст. 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання (ст. 625 ЦК України). 
Із наданого позивачем розрахунку заборгованості вбачається, що відповідачу нарахована заборгованість в розмірі 49500,00 грн., з яких: 15000,00 грн. – заборгованість за основною сумою боргу, 27000,00 грн. – за відсотками, 7500,00 грн. – пеня, штраф (а.с. ).
Щодо нарахованих відсотків, то суд приходить до наступних висновків.
Так, відповідно до ч. 15 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовцям, які були призвані на військову службу за призовом під час мобілізації, на особливий період або на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період на весь час їх призову, а також їх дружинам (чоловікам), а також іншим військовослужбовцям, під час дії особливого періоду, які брали або беруть участь у захисті незалежності, суверенітету та територіальної цілісності України і брали безпосередню участь в антитерористичній операції, забезпеченні її проведення, перебуваючи безпосередньо в районах антитерористичної операції у період її проведення, у здійсненні заходів із забезпечення національної безпеки і оборони, відсічі і стримування збройної агресії Російської Федерації в Донецькій та Луганській областях, забезпеченні їх здійснення, перебуваючи безпосередньо в районах та у період здійснення зазначених заходів, у заходах, необхідних для забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів держави у зв`язку із збройною агресією Російської Федерації проти України, їх дружинам (чоловікам) - штрафні санкції, пеня за невиконання зобов`язань перед підприємствами, установами і організаціями усіх форм власності, у тому числі банками, та фізичними особами, а також проценти за користування кредитом не нараховуються, крім кредитних договорів щодо придбання майна, яке віднесено чи буде віднесено до об`єктів житлового фонду (жилого будинку, квартири, майбутнього об`єкта нерухомості, об`єкта незавершеного житлового будівництва, майнових прав на них), та/або автомобіля.
Згідно з ч. 12 ст. 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовців та членів їх сімей» військовослужбовець строкової військової служби, військовослужбовець, який проходить військову службу за контрактом, особа офіцерського складу, яка проходить кадрову військову службу, особа офіцерського складу, яка проходить військову службу за призовом, військовослужбовець, призваний на військову службу під час мобілізації, на особливий період, на військову службу за призовом осіб із числа резервістів в особливий період, якого засуджено до тримання в дисциплінарному батальйоні військовослужбовців, та члени його сім`ї права на пільги не втрачають.
Судом з`ясовано, що відповідач ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_2 , що підтверджується відповідним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 від 30.05.2026 року (а.с. ).
Із довідки /ч НОМЕР_2 Державної прикордонної служби України від 14.05.2026 року вбачається, що молодший сержант ОСОБА_2 дійсно проходить військову службу за призивом під час мобілізації з 10.11.2025 року по даний час (а.с. ).
Отже, на ОСОБА_1 , як на дружину військовослужбовця поширюються пільги, передбачені пунктом 15 статті 14 Закону України «Про соціальний і правовий захист військовослужбовці та членів їх сімей», а тому відповідач підлягає звільненню від сплати заборгованості по відсотках за кредитним договором.
Щодо позовних вимог про стягнення штрафу (неустойки), то суд зазначає, що Указом Президента України від 24 лютого 2022 року №64/2022 на території України введений воєнний стан з 24 лютого 2022 року. В подальшому, він неодноразово продовжувався та діяв як на час укладення спірного кредитного договору, так і на час розгляду цієї справи.
Пунктом 18 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України передбачено, що у період дії в Україні воєнного стану у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення.
Отже, оскільки відповідач прострочила виконання грошового зобов`язання за кредитним договором у період дії на території України воєнного стану, неустойка їй не може бути нарахована у будь-якому випадку, у зв`язку з чим в цій частині позовних вимог також слід відмовити.
Таким чином, аналізуючи досліджені в судовому засіданні докази, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до часткового задоволення та з відповідача слід стягнути заборгованість за тілом кредиту в розмірі 15000,00 грн., а в стягненні заборгованості за відсотками та штрафними санкціями слід відмовити.
Відповідно до частини першої статті 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При цьому, як слідує з матеріалів справи, за подання даного позову позивачем сплачений судовий збір у розмірі 2662,40 грн., однак, зважаючи, що судом задоволено позовні вимоги частково в сумі 15000,00 грн., тому на користь позивача слід стягнути у пропорційному розмірі судовий збір, що становить 806,79 грн. ((15000,00/49500,00) * 2662,40).
Керуючись ст. ст. 4, 7, 8, 11, 12, 13, 76, 77, 81, 83, 141, 247, 258, 259, 263, 265 ЦПК України, ст. ст. 526, 549, 1048, 1050, 1054 ЦК України, суд ,- 

в и р і ш и в :

Позов задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів» заборгованість за кредитним договором № 9327755 від 11.08.2025 року в розмірі 15000 (п`ятнадцять тисяч) грн. 00 коп. та 806 (вісімсот шість) грн. 79 коп. судового збору.
В задоволенні решти позовних вимог – відмовити.
Рішення суду може бути оскаржено до Волинського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.

Учасниками справи є:
Позивач – товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Європейська агенція з повернення боргів», ЄДРПОУ 35625014, юридична адреса: м. Київ, вул. Симона Петлюри, 30.
Відповідач – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса проживання: АДРЕСА_1 , РНОКПП – НОМЕР_3 .
Повний текст рішення складений 24 липня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду 
Волинської області           Р.М. Кихтюк