ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 липня 2026 року
м. Харків
справа № 619/4354/25
провадження № 22-ц/818/3398/26
Харківський апеляційний суд у складі:
Головуючого: Маміної О.В.,
суддів: Мальованого Ю.М., Яцини В.Б.
за участю секретаря: Шнайдер Д.С.
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Харкові цивільну справу за скаргою ОСОБА_1 , заінтересовані особи: приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Дмитро Олександрович, стягувач: ТОВ «ФК «ТЕХНОФІНАНС» на дії чи бездіяльність органу примусового виконання та зобов`язання вчинити дії, -
за апеляційною скаргою Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренка Дмитра Олександровича на ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 27 лютого 2026 року, постановлене суддею Рубіжним С.О.
встановив:
17 лютого 2026 року ОСОБА_1 звернувся до суду зі скаргою, на дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренка Дмитра Олександровича.
Ухвалою Дергачівського районного суду Харківської області від 27 лютого 2026 року скаргу ОСОБА_1 , задоволено частково. Визнано неправомірними дії приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренка Дмитра Олександровича щодо відкриття виконавчих проваджень №80049949 та № 80049388. Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренка Дмитра Олександровича, скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження № 80049949, від 21.01.2026 на виконання рішення Дергачівського районного суду Харківської області у справі №619/4354/25 від 13.11.2025. Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренка Дмитра Олександровича, скасовано постанову про відкриття виконавчого провадження № 80049388, від 21.01.2026 на виконання рішення Дергачівського районного суду Харківської області у справі №619/4354/25 від 13.11.2025. Зобов`язано приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренка Д.О. зняти арешти з рахунків та майна ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП: НОМЕР_1 , накладених у межах виконавчих проваджень №80049949 та № 80049388, відкритих 21.01.2026 на підставі рішення Дергачівського районного суду Харківської області у справі №619/4354/25 від 13.11.2025. У іншій частині вимог – відмовлено.
В апеляційній скарзі Приватний виконавець виконавчого округу Харківської області Петренко Д.О. просить скасувати ухвалу суду першої інстанції та ухвалити нову, якою відмовити у задоволенні заяви.
Посилається на невідповідність висновків суду обставинам справи, порушення судом першої інстанції норм процесуального права та неправильне застосування норм матеріального права; вказує, що скарга ОСОБА_1 не відповідає вимогам закону, не містить всіх складових. Суд мав повернути скаргу заявнику, оскільки вона не відповідає вимогам закону. На момент прийняття рішення про відкриття виконавчих проваджень (21.01.2026) відомостями з Єдиного державного реєстру судових рішень підтверджено факт набрання рішенням суду законної сили та відсутність опублікованої в ЄДРСР ухвали про прийняття апеляційної скарги боржника до розгляду та відкриття апеляційного провадження. Відомості про дату набрання рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 13.11.2025 у справі №619/4354/25 законної сили саме 16.12.2025 наявні у ЄДРСР і станом на дату підготовки апеляційної скарги, що підтверджується скріншотом екрану відображення відомостей у ЄДРСР про справу №619/4354/25. У цій справі, згідно відомостей Єдиного державного реєстру судових рішень, ухвала Харківського апеляційного суду від 19.01.2026 про відкриття апеляційного провадження у справі №619/4354/25 була зареєстровано в ЄДРСР 21.01.2026, а надання загального доступу до неї забезпечено 22.01.2026 (тобто на наступний день після відкриття виконавчих проваджень), що підтверджено відомостями ЄДРСР (копія роздрукованої ухвали додається).
Перевіряючи законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції, відповідно до вимог ч.1 ст.367 ЦПК України- в межах доводів апеляційної скарги і вимог, заявлених у суді першої інстанції, дослідивши матеріали справи та перевіривши наведені в апеляційній скарзі доводи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на таке.
Відповідно до частин 1, 2 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Задовольняючи скаргу, суд першої інстанції виходив з того, що рішення суду від 13.11.2025 набрало законної сили 16.12.2025 року, а тому 19.12.2025 було видано виконавчий лист. Разом з тим, ОСОБА_1 подано апеляційну скаргу на дане рішення та 19.01.2026 Харківським апеляційним судом було відкрито апеляційне провадження. Відкриття 21.01.2026 виконавчих проваджень у даному випадку не відповідає вимогам закону, а саме ст. 4 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки раніше було відкрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення суду, а отже, рішення вважається таким, що не набрало законної сили. Тому дії приватного виконавця Петренко Д.О. щодо відкриття виконавчих проваджень є неправомірними.
Такі висновки суду першої інстанції відповідають вимогам закону та фактичним обставинам справи.
Судом встановлено, що рішенням Дергачівського районного суду Харківської області від 13.11.2025 року у справі № 619/4354/25 було задоволено позовні вимоги ТОВ «ФК «ТЕХНОФІНАНС» про стягнення з нього заборгованості.
19 грудня 2025 року видано виконавчі листи.
14 грудня 2025 року ОСОБА_1 до суду апеляційної інстанції подав апеляційну скаргу.
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 18.12.2025 року витребувано матеріали справи із Дергачівського районного суду Харківської області для розгляду апеляійної скарги ОСОБА_1 .
Ухвалою Харківського апеляційного суду від 19.01.2026 року відкрито апеляційне провадження № 22-ц/818/1877/26. 
21.01.2026 року ТОВ «ФК Технофінанс» подало заяву про відкриття виконавчого провадження. (а.с.27).
Постановою приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренко Д.О. від 21 січня 2026 року відкрито виконавче провадження № 80049949 — про стягнення боргу та виконавче провадження № 80049388 про стягнення судового збору.
Також постановою від 21 січня 2026 року ВП № 80049949 визначено розмір мінімальних витрат виконавчого провадження.
21 січня 2026 року приватним виконавцем Петренко Д.О. винесено постанову про стягнення з боржника основної винагороди та постанову про арешт коштів боржника.
Також, 22 січня 2026 року приватним виконавцем Петренко Д.О. винесено постанову про зупинення виконання виконавчого провадження.
Відповідно до частини першої статті 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Згідно зі статтею 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 04 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.
Частиною першою статті 8 Конституції України передбачено, що в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Суддя, здійснюючи правосуддя, керується верховенством права (частина перша статті 129 Конституції України).
Суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України (стаття 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів").
У статті 15 ЦК України визначено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.
Отже, стаття 15 ЦК України визначає об`єктом захисту порушене, невизнане або оспорюване право чи цивільний інтерес. Порушення права пов`язане з позбавленням його володільця можливості здійснити (реалізувати) своє право повністю або частково. При оспорюванні або невизнанні права виникає невизначеність у праві, викликана поведінкою іншої особи.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно із статтею 89 ЦПК України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Відповідно до частини п`ятої статті 124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов`язковими до виконання на всій території України.
У пункті 9 частини третьої статті 129 Конституції України до основних засад судочинства віднесено обов`язковість рішень суду.
Частиною першою статті 18 ЦПК України передбачено, що судові рішення, що набрали законної сили, обов`язкові для всіх органів державної влади і органів місцевого самоврядування, підприємств, установ, організацій, посадових чи службових осіб та громадян і підлягають виконанню на всій території України, а у випадках, встановлених міжнародними договорами, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, - і за її межами.
Згідно зі статтею 447-1 ЦПК України сторони виконавчого провадження мають право звернутися до суду із скаргою, якщо вважають, що рішенням, дією або бездіяльністю державного виконавця чи іншої посадової особи органу державної виконавчої служби або приватного виконавця під час виконання судового рішення, ухваленого відповідно до цього Кодексу, порушено їхні права.
Виконання судових рішень у справах є складовою права на справедливий суд та однією з процесуальних гарантій доступу до суду й ефективного захисту сторони у справі, що передбачено статтями 6, 13 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод.
Відповідно до ч. 1 ст. 273 ЦПК України, рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, а у разі її подання — після розгляду справи апеляційним судом. Оскільки апеляційне провадження було відкрито 19.01.2026, рішення суду першої інстанції станом на 21.01.2026 не набрало законної сили.
Як убачається з ЄДРСР ухвала Харківського апеляційного суду від 19 січня 2026 року про відкриття апеляційного провадження була надіслана до реєстру судових рішень 20 січня 2026 року, зареєстрована 21.01.2026 року, забезпечено загальний доступ 22.01.2026 року.
Таким чином на момент подання заяви про відкриття виконавчого провадження та винесення приватним виконавцем Петренко Д.О. оскаржуваних постанов інформації про наявність апеляційного провадження у загальному доступі не було.
Після надання загального доступу до ухвали Харківського апеляційного суду від 19.01.2026 року у ЄДРСР, приватним виконавцем Петренко Д.О. 22 січня 2026 року винесено постанову про зупинення виконавчого провадження.
Даних про те, що на момент відкриття виконавчого провадження у приватного виконавця Петренка Д.О. була інформація про те, що рішення суду не набрало законної сили, матеріали справи не містять.
Таким чином приватний виконавець не мав підстав для відмови у відкритті виконавчого провадження.
Висновок суду першої інстанції про задоволення скарги є помилковим.
Доводи апеляційної спростовують висновки суду.
Відповідно до частини 6 статті 374 ЦПК України суд апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги скасовує ухвалу, що перешкоджає подальшому провадженню у справі, і направляє справу для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Згідно із пунктом 4 частини 1 статті 379 ЦПК України порушення норм процесуального права, яке призвело до помилковості ухвали є підставою для скасування ухвали суду, що перешкоджає подальшому провадженню у справі з направленням справи для продовження розгляду до суду першої інстанції.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції порушено норми процесуального права, які призвели до неправильного вирішення питання, а тому ухвала суду підлягає скасуванню, у задоволенні скарги слід відмовити.
Керуючись ст. ст. 367, 368, 374, 376, 381, 382 ЦПК України, -
п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу Приватного виконавця виконавчого округу Харківської області Петренка Дмитра Олександровича задовольнити.
Ухвалу Дергачівського районного суду Харківської області від 27 лютого 2026 року скасувати.
У задоволенні скарги ОСОБА_1 відмовити.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її ухвалення, але може бути оскаржена в касаційному порядку безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складання повного судового рішення у випадках, передбачених ст. 389 ЦПК України.
Головуючий:         О.В. Маміна
Судді:         Ю.М. Мальований
В.Б. Яцина