ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
65618, м. Одеса, просп. Шевченка, 29, тел.: (0482) 307-983, e-mail: inbox@od.arbitr.gov.ua
веб-адреса: http://od.arbitr.gov.ua
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
РІШЕННЯ
"14" вересня 2026 р. | м. Одеса | Справа № 916/2789/26

Господарський суд Одеської області у складі судді Погребної К.Ф. розглянувши у порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін матеріали справи №916/2789/26
За позовом: Державного підприємства Міністерства оборони України “Агенція оборонних закупівель” (04074, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 2, код ЄДРПОУ 44725823) 
до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю “ГРАНПРІ ЛТД” (65045, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 76, оф. 1, код ЄДРПОУ 43744363) 
про стягнення 48 340,79грн. 
ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство Міністерства оборони України “Агенція оборонних закупівель” звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю “ГРАНПРІ ЛТД” про стягнення 48 340,79грн.
Ухвалою Господарського суду Одеської області від 06.07.2026р. за даним позовом було відкрито провадження у справі №916/2789/26 в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи у порядку письмового провадження.
Вказаною ухвалою суду було запропоновано сторонам надати у відповідні строки заяви по суті спору, а також роз`яснено сторонам про можливість звернення до суду з клопотанням про призначення проведення розгляду справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін у строки, визначені ч.7 ст. 252 ГПК України.
Згідно ч.5 ст. 6 Господарського процесуального кодексу України, суд направляє судові рішення та інші процесуальні документи учасникам судового процесу на їхні офіційні електронні адреси, вчиняє інші процесуальні дії в електронній формі із застосуванням Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи в порядку, визначеному цим Кодексом, Положенням про Єдину судову інформаційно-телекомунікаційну систему та/або положеннями, що визначають порядок функціонування її окремих підсистем (модулів).
Пунктом 5.8 розділу І Положення про ЄСІТС передбачено, що офіційна електронна адреса - це сервіс Електронного кабінету ЄСІТС, адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів.
Таким чином, у розумінні Положення офіційною електронною адресою є адреса електронної пошти, вказана користувачем в Електронному кабінеті ЄСІТС, або адреса електронної пошти, вказана в одному з державних реєстрів. Подібна позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 28.06.2022 у справі №761/21436/20.
У пункті 5.6. Положення про ЄСІТС визначено, що користувач ЄСІТС - особа, що пройшла процедуру реєстрації в підсистемі "Електронний кабінет" (Електронний кабінет ЄСІТС), пройшла автентифікацію та якій надано доступ до підсистем ЄСІТС відповідно до її повноважень.
Особам, які зареєстрували Електронний кабінет, суд надсилає документи у справах, в яких такі особи беруть участь, в електронній формі шляхом їх надсилання до Електронного кабінету таких осіб або в інший спосіб, передбачений процесуальним законодавством, що не позбавляє їх права отримати копію судового рішення у паперовій формі за окремою заявою (пункт 17 розділу ІІІ Положення про ЄСІТС).
Згідно з п. 37 наведеного розділу підсистема "Електронний суд" забезпечує можливість автоматичного надсилання матеріалів справ в електронному вигляді до електронних кабінетів учасників справи та їхніх повірених. До електронних кабінетів користувачів надсилаються у передбачених законодавством випадках документи у справах, які внесені до автоматизованої системи діловодства судів (АСДС) та до автоматизованих систем діловодства, що функціонують в інших органах та установах у системі правосуддя. Документи у справах надсилаються до електронних кабінетів користувачів у випадку, коли вони внесені до відповідних автоматизованих систем у вигляді електронного документа, підписаного кваліфікованим підписом підписувача (підписувачів), чи у вигляді електронної копії паперового документа, засвідченої кваліфікованим електронним підписом відповідального працівника суду, іншого органу чи установи правосуддя.
Таким чином, особи, які зареєстровані в ЄСІТС, мають змогу знайомитися з матеріалами справи в електронному вигляді, оскільки всі внесені до автоматизованої системи діловодства судів документи та повідомлення по справі надсилаються до Електронних кабінетів користувачів в автоматичному порядку.
Відповідно до відомостей, наявних у матеріалах справи, відповідач – Товариство з обмеженою відповідальністю “ГРАНПРІ ЛТД” є користувачем ЄСІТС, зареєстрований в “Електронному суді” та має власний “кабінет” в “Електронному суді”.
Так, згідно Довідки суду про доставку електронного документа від 14.07.2026р. “Документ в електронному вигляді "Ст.176 Ухвала про відкриття провадження у справі (спрощене)" від 13.07.2026 по справі №916/2789/26 (суддя Погребна К.Ф.) було надіслано одержувачу - Товариству з обмеженою відповідальністю “ГРАНПРІ ЛТД” в його електронний кабінет, та документ доставлено до електронного кабінету 14.07.26р о 15:15.
Відповідно до п. 2 ч. 6 ст. 242 ГПК України, днем вручення судового рішення є день отримання судом повідомлення про доставлення копії судового рішення на офіційну електронну адресу особи.
Таким чином, Товариство з обмеженою відповідальністю “ГРАНПРІ ЛТД” повідомлено про відкриття провадження у справі та прийняття позовної заяви до розгляду.
Згідно з ч.ч.5, 7 ст. 252 ГПК України ст.252 Господарського процесуального кодексу України суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учассуд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої із сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Клопотання про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін відповідач має подати в строк для подання відзиву, а позивач - разом з позовом або не пізніше п`яти днів з дня отримання відзиву.
Клопотань про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін від учасників справи до суду не надходило.
Водночас суд зауважує, що відповідно до пунктів 3 та 4 ст. 13 Господарського процесуального кодексу кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи, і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом. Кожна сторона несе ризик настання наслідків, пов`язаних з вчиненням чи невчиненням нею процесуальних дій.
Зі змісту ст. 165 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що свої заперечення проти позову відповідач може викласти у відзиві на позовну заяву. При цьому, згідно ч. 4 ст. 165 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив не містить вказівки на незгоду відповідача з будь-якою із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, відповідач позбавляється права заперечувати проти такої обставини під час розгляду справи по суті, крім випадків, якщо незгода з такою обставиною вбачається з наданих разом із відзивом доказів, що обґрунтовують його заперечення по суті позовних вимог, або відповідач доведе, що не заперечив проти будь-якої із обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги, з підстав, що не залежали від нього.
Відповідач своїм процесуальним правом на подання відзиву не скористався, жодних заперечень проти позову не надав, з огляду на що суд вважає за можливе відповідно до ч.9 ст.165 ГПК України розглянути справу за наявними в ній матеріалами.
Згідно положень ст. 248 Господарського процесуального кодексу України, суд розглядає справи у порядку спрощеного позовного провадження протягом розумного строку, але не більше шістдесяти днів з дня відкриття провадження у справі.
У відповідності до ч. 4 ст. 240 Господарського процесуального кодексу України, у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи суд підписує рішення без його проголошення.
Розглянувши матеріали справи суд встановив наступне.
Як вказує позивач, 29.05.2024р. між Державним підприємством Міністерства оборони України “Державний оператор тилу” (правонаступник - Державне підприємство Міністерства оборони України “Агенція оборонних закупівель”) (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю “ГРАНПРІ ЛТД” (постачальник) було укладено державний контракт (договір) про закупівлю № 60/05-24-ХП, відповідно до п. 1.1 якого постачальник зобов`язується поставити замовнику продукти харчування (комплект продуктів харчування за каталогом продуктів) для особового складу (годування штатних тварин) військових частин (установ) та військових навчальних закладів Збройних Сил України в стаціонарних та польових умовах на 2024 рік, найменування, перелік, характеристики, обсяг, код згідно з національним класифікатором ДК 021:2015, номер оголошення про проведення закупівлі, присвоєний електронною системою закупівель, яких визначені в Специфікації (додаток № 1), а замовник - прийняти та оплатити товар в порядку та на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до п. 1.2 контракту отримувачами товару за договором є військові частини, військові навчальні заклади, установи, організації Збройних Сил України, інші військові формування, об`єднані центри забезпечення Міністерства оборони України, до яких здійснюється постачання товару для задоволення нагальних потреб функціонування держави, забезпечення оборони України, захисту безпеки населення та інтересів країни. 
Пунктом 1.4 контракту передбачено, що цей договір виконується в рамках виконання бюджетної програми КПКВК 2101020 “Забезпечення діяльності Збройних Сил України, підготовка кадрів і військ, медичне забезпечення особового складу, ветеранів військової служби та членів їхніх сімей, ветеранів війни” відповідно до: Порядку використання державним підприємством Міністерства оборони України “Агенція закупівель у сфері оборони” коштів, передбачених у державному бюджеті для оборонних закупівель, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 листопада 2023 року № 1142; Порядку застосування Каталогу продуктів харчування, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 29 квітня 2020 року № 140, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15 травня 2020 року за № 444/34727; Інструкції з організації харчування особового складу Збройних Сил України із застосуванням Каталогу продуктів харчування під час закупівлі послуг щодо забезпечення харчуванням, затвердженої наказом Міністерства оборони України 24 грудня 2020 року № 490, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 29 грудня 2020 р. за № 1307/35590; наказу Міністерства оборони України від 15.11.2019 № 591 “Про затвердження Каталогу продуктів харчування”; наказу Міністерства оборони України від 02.12.2023 № 716/нм “Про уповноваження державного підприємства Міністерства оборони України “Державний оператор тилу” на виконання функції служби державного замовника у сфері оборони” (зі змінами); Особливості забезпечення продовольством військових частин Збройних Сил України державним підприємством Міністерства оборони України “Державний оператор тилу”, затверджених наказом Міністерства оборони України від 03 травня 2024 № 285/нм. 
Розрахунок за товар здійснюється в безготівковій формі шляхом перерахування замовником коштів на поточний банківський рахунок постачальника, вказаний у розділі 15 цього договору. розрахунок за товар здійснюється у строк, передбачений в Специфікації (додаток № 1), після його фактичного приймання отримувачем на підставі належним чином оформлених актів приймання товару за умов відсутності будь-яких зауважень до товару з боку замовника та/або отримувача. Замовник має право на здійснення попередньої оплати за цим договором на небюджетний рахунок, відкритий постачальником в органах Державної казначейської служби України відповідно до пункту 2 постанови Кабінету Міністрів України від 4 грудня 2019 року № 1070 “Деякі питання здійснення розпорядниками (одержувачами) бюджетних коштів попередньої оплати товарів, робіт і послуг, що закуповуються за бюджетні кошти”. Замовник має право на здійснення попередньої оплати за цим договором у разі прийняття Міністерством оборони України рішення щодо безпосереднього перерахування коштів (платежів з попередньої оплати) у встановленому порядку. Для здійснення попередньої оплати за цим договором на строк не більше 3 місяців, але не пізніше кінцевого строку поставки товарів - 31 грудня 2024 року, у розмірі до 30% вартості товару за договором постачальник надає замовнику мотивоване звернення постачальника, що обґрунтовує необхідність отримання попередньої оплати, підтвердження відкриття постачальником небюджетного рахунку в органах Державної казначейської служби України та рахунок-фактуру. У разі надання попередньої оплати постачальник повинен документально відзвітувати/підтвердити замовнику про її використання після постачання товару, вартість якого є не меншою ніж сума попередньої оплати, та надати акти приймання товару, у строк, який не перевищує строку на який надано попередню оплату. Залишок невикористаних коштів, що були отримані в якості попередньої оплати, мають бути повернені на реєстраційний рахунок замовника протягом 3 робочих днів після закінчення строк, на який було надано попередню оплату. За окремим рішенням Міністерства оборони України розмір та строк, на який здійснюється попередня оплата, може бути змінена (п. 3.1 контракту).
Пунктом 4.1 контракту передбачено, що постачальник зобов`язаний здійснити поставку товару за цим договором у строк та у кількості та в розрізі асортименту відповідно до каталогу продуктів харчування, що визначені замовником у замовленні на поставку.
Протягом 24 годин після розміщення замовлення на поставку товару в ІКС замовника, постачальник підтверджує замовнику факт отримання замовлення. Підтвердження замовлення на поставку товару надається тими ж засобами, якими таке замовлення було надіслане замовником. У разі ненадання постачальником підтвердження факту отримання замовлення на поставку товару протягом 24 годин після розміщення замовником такого замовлення в ІКС замовника, таке замовлення вважається підтвердженим постачальником. В момент, коли замовлення вважається підтвердженим постачальником, замовник інформує про це отримувача шляхом відправлення копії погодженого замовлення на поставку товару через ІКС замовника в терміни не пізніше 24 годин з моменту підтвердження (п. 4.3 контракту).
За умовами п. 4.6 контракту поставка товару здійснюється на умовах DDP - визначені отримувачами місця передачі товару (на території України у межах базової області - Одеської), крім тимчасово окупованих територій, визначених наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України 22 грудня 2022 року № 309). На підставі звернення замовника, харчові продукти можуть постачатися в інші області України, що географічно суміжні з областями, зазначеними в абзаці 1 цього пункту договору (Черкаської, Полтавської, Дніпропетровської, Миколаївської, Одеської, Вінницької областей), визначені замовником відповідно до замовлень. На підставі звернення замовника, але у будь-якому випадку - за погодженням сторін, товар може постачатися в інші області України, визначені замовником відповідно до замовлень на поставку товару. 
Право власності на товар переходить від постачальника до отримувача після прийняття отримувачем Товару та підписання всіх документів згідно з розділом 5 цього Договору (п.4.8 контракту). 
Згідно з п. 5.1 контракту поставка товару здійснюється постачальником у відповідній кількості, асортименті, у терміни і до місць постачання, визначених замовником у замовленні на поставку, згідно пакування та сезонності (відповідно до додатку 5.1 до договору).
Відповідно до п. 5.3 контракту отримувач може приймати товар в розрізі харчових продуктів без внесення змін до замовлень на поставку, якщо кількість фактично поставленого продукту більше ніж вказана у відповідному замовленні на розмір пакування (ящик, мішок), вказаного у Додатку №5.1. А також якщо фактично поставлена кількість продукту менше ніж 3 (три) відсотки від замовлення товарів з урахуванням вагогабаритних характеристик, кратності пакування, пошкоджень під час транспортування. У такому випадку санкції за недопоставку товару не застосовуються і замовлення вважається виконаним без необхідності проводити заміну. Замовник оплачує фактично прийняту отримувачем кількість товару.
Присутність уповноваженого представника постачальника під час приймання товару отримувачем є обов`язковою. У разі, якщо інше не передбачено супровідними документами постачальника, уповноваженим представником постачальника вважається особа, вказана в видатковій накладній як вантажовідправник (п.5.8 контракту). 
Положеннями п. 5.10 контракту передбачено, що після здійснення перевірки товару та у разі відсутності зауважень отримувача до товару, постачальник та отримувач підписують видаткову накладну. У випадку виявлення невідповідності товару (або його окремої партії) вимогам щодо якості, кількості або комплектності (асортименту), безпечності, придатності, отримувач підписує відповідні документи на приймання товару лише в частині товару (або його партії) щодо якого відсутні зауваження. Після завершення періоду постачання, що складає 7 календарних днів або інший період за домовленістю сторін, постачальник готує та надає отримувачу на підпис акт приймання товару, що підтверджує одержання отримувачем товару відповідної кількості та якості, що відповідає вимогам договору, складений за формою, визначеною у додатку № 4 до цього договору. Постачальник та отримувач протягом 10 робочих днів з дня надходження акту до отримувача, у разі відсутності розбіжностей за результатами їх звірки з первинними документами, підписують акт, що підтверджує надходження зазначених комплектів продуктів. За кожен період постачання, що складає 7 календарних днів або інший період за домовленістю сторін, постачальник протягом 3 робочих днів з дня підписання передає підписаний між постачальником та отримувачем акт приймання товару на підпис Замовнику разом з оригіналами підписаних між постачальником та отримувачем за такий період постачання видаткових накладних. Акт приймання товару може подаватись засобами зовнішнього документообігу за технологією EDI, та/або через ІКС замовника на розсуд замовника. У разі відсутності зауважень замовник підписує та повертає належні екземпляри акту приймання товару постачальнику та отримувачу протягом 3 робочих днів. Акти приймання товару, підписані в системі зовнішнього документообігу за технологією EDI та/або через ІКС замовника не повертаються постачальнику, та не підписуються фізичним підписом замовника.
17.12.2024р. між Державним підприємством Міністерства оборони України “Державний оператор тилу” (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю “ГРАНПРІ ЛТД” (постачальник) було укладено Додаткову угоду № 2 до Договору, якою сторони погодили нову редакцію окремих положень пункту 3.1 Договору щодо порядку здійснення попередньої оплати, зокрема абзаци п`ятий-сьомий пункту 3.1. Договору викладено в новій редакції: «Попередня оплата може здійснюватися у розмірі до 100 (ста) відсотків вартості недопоставленого товару, що передбачається поставити за договором, на строк до 20 січня 2025 року, що передбачений для документального закриття попередньої оплати. Для здійснення попередньої оплати за цим договором постачальник надає замовнику мотивоване звернення постачальника, що обґрунтовує необхідність отримання попередньої оплати, підтвердження відкриття постачальником небюджетного рахунку в органах Державної казначейської служби України та рахунок-фактуру. Попередня оплата здійснюється замовником з подальшим використанням зазначених коштів постачальником виключно на цілі, визначені Договором, на підставі наданих органам Казначейства для здійснення платежів підтвердних документів, зокрема підписаних Актів приймання Товарів. Залишок невикористаних коштів, що були отримані в якості попередньої оплати, має бути повернений на реєстраційний рахунок замовника протягом 3 (трьох) робочих днів з дня направлення відповідного звернення замовника.».
Позивач вказує, що виконання договору замовником було перераховано на користь відповідача попередню оплату у загальному розмірі 35 639 920,80 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №23475 від 28.12.2024..
Проте, відповідач, як зазначає позивач, поставку товару здійснив лише на суму 30 669 670,45 грн, що підтверджується відповідними зведеними актами на оплату поставленого товару та актами приймання товару, з урахуванням чого різниця між сумою отриманої попередньої оплати та вартістю фактично поставленого товару склала 4 970 250,35 грн.
Позивач звертає увагу, що зазначена сума є залишком невикористаних коштів попередньої оплати, який відповідач був зобов`язаний повернути Замовнику у строк, визначений Договором.
За посиланнями позивача, у зв`язку з незакриттям попередньої оплати у повному обсязі, Замовник листом № 2615/518/06-2025 від 27.01.2025 звернувся до ТОВ «ГРАНПРІ ЛТД» із вимогою щодо термінового вжиття заходів для закриття попередньої оплати та повернення залишку невикористаних коштів, як то передбачено п.3.1 Контракту. 
Як зазначає позивач, граничним строком повернення невикористаних коштів було 30.01.2025, а починаючи з 31.01.2025, відповідач вважається таким, що прострочив виконання грошового зобов`язання щодо повернення Замовнику залишку невикористаної попередньої оплати у розмірі 4 970 250,35 грн. 
Позивач вказує, що ТОВ «ГРАНПРІ ЛТД» здійснено повернення залишку невикористаних коштів попередньої оплати у сумі 4 970 250,35 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №13 від 20.02.2025 (дата виконання платежу – 21.02.2025).
Отже на переконання позивача, відповідач не виконав свій обов`язок у строк, передбачений договором, чим допустив прострочення виконання грошового зобов`язання.
За посиланнями позивача, у зв`язку з неналежним виконанням постачальником покладених на нього зобов`язань, замовником нараховано 3 % річних та інфляційні втрати та 24.06.2026 року направлено повідомлення-вимогу за вих. №22.3-11356 щодо сплати протягом 10 банківських днів від дати направлення замовником повідомлення-вимоги про сплату 3 % річних та інфляційних втрат у розмірі 48 340,79 грн. Проте відповідна вимога була залишена відповідачем без відповіді та задоволення. 
Отже, посилаючись на вищенаведені обставини Державне підприємство Міністерства оборони України “Агенція оборонних закупівель” звернулось до Господарського суду Одеської області з відповідним позовом за захистом свого порушеного права.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши наявні у справі докази у сукупності та давши їм відповідну правову оцінку, суд дійшов наступних висновків:
До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.
У відповідності до ст.11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій – це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків. 
При цьому, ст.12 Цивільного кодексу України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.
Відповідно до ч.1 ст. 175 Господарського Кодексу України, майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов`язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов`язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов`язаної сторони виконання її обов`язку. Майнові зобов`язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. 
Згідно з ч. 1 ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Аналогічні положення містяться в ч.ч.1,7 ст.193 ГК України, в яких визначено, що суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом; не допускаються одностороння відмова від виконання зобов`язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов`язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.
Згідно п. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. 
Відповідно до п. 1 ст. 628 Цивільного Кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Згідно вимог ст. 629 Цивільного Кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Судом встановлено, укладений між сторонами по справі державний контракт (договір) про закупівлю № 60/05-24-ХП від 29.05.2024 року є за своєю юридичною природою договором поставки та відповідно є підставою для виникнення у сторін договору господарських зобов`язань відповідно до ст.ст. 11, 202, 509 ЦК України. В свою чергу згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України вказаний договір є обов`язковим для виконання його сторонами.
Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.
Згідно ч.ч. 1, 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу. 
17.12.2024р. між Державним підприємством Міністерства оборони України “Державний оператор тилу” (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю “ГРАНПРІ ЛТД” (постачальник) було укладено Додаткову угоду № 2 до контракту, якою сторони погодили нову редакцію окремих положень пункту 3.1 Договору щодо порядку здійснення попередньої оплати, зокрема абзаци п`ятий-сьомий пункту 3.1. Договору викладено в новій редакції: «Попередня оплата може здійснюватися у розмірі до 100 (ста) відсотків вартості недопоставленого товару, що передбачається поставити за договором, на строк до 20 січня 2025 року, що передбачений для документального закриття попередньої оплати. Для здійснення попередньої оплати за цим договором постачальник надає замовнику мотивоване звернення постачальника, що обґрунтовує необхідність отримання попередньої оплати, підтвердження відкриття постачальником небюджетного рахунку в органах Державної казначейської служби України та рахунок-фактуру. Попередня оплата здійснюється замовником з подальшим використанням зазначених коштів постачальником виключно на цілі, визначені Договором, на підставі наданих органам Казначейства для здійснення платежів підтвердних документів, зокрема підписаних Актів приймання Товарів. Залишок невикористаних коштів, що були отримані в якості попередньої оплати, має бути повернений на реєстраційний рахунок замовника протягом 3 (трьох) робочих днів з дня направлення відповідного звернення замовника.».
Як вбачається з матеріалів справи, позивачем на виконання умов контакту було перераховано на користь відповідача попередню оплату у загальному розмірі 35 639 920,80 грн, що підтверджується платіжною інструкцією №23475 від 28.12.2024р.
Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Відповідач, поставку товару здійснив лише на суму 30 669 670,45 грн, що підтверджується відповідними зведеними актами на оплату поставленого товару та актами приймання товару, з урахуванням чого різниця між сумою отриманої попередньої оплати та вартістю фактично поставленого товару склала 4 970 250,35 грн.
Як зазначено по тексту рішення вища, Залишок невикористаних коштів, що були отримані в якості попередньої оплати, має бути повернений на реєстраційний рахунок замовника протягом 3 (трьох) робочих днів з дня направлення відповідного звернення замовника. 
Судом встановлено, що позивач листом № 2615/518/06-2025 від 27.01.2025 звернувся до відповідача із вимогою щодо термінового вжиття заходів для закриття попередньої оплати та повернення залишку невикористаних коштів.
З матеріалів справи вбачається, що відповідачем повернення залишку невикористаних коштів попередньої оплати у сумі 4 970 250,35 грн, здійснено за платіжною інструкцією №13 від 20.02.2025 (дата виконання платежу – 21.02.2025).
Отже, дослідивши обставини спору, судом встановлено факт неналежного виконання Товариством з обмеженою відповідальністю “ГРАНПРІ ЛТД” прийнятих на себе зобов`язань в частині повернення залишку невикористаних коштів, що були отримані в якості попередньої оплати, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, та не спростовано з боку відповідача. 
Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.
Відповідно до ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений за договором або законом.
Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. 
Слід зазначити, що, виходячи з положень ст. 625 ЦК України, право кредитора на стягнення 3% річних та інфляційних втрат не залежить від моменту пред`явлення вимоги про таке стягнення (до моменту погашення боргу або після цього). При цьому визначальним є наявність факту порушення боржником строків виконання грошового зобов`язання. Таким чином, право кредитора на стягнення 3% річних може бути реалізовано у будь-який момент при наявності вищезазначених вимог, передбачених законодавством. 
Стосовно інфляційних втрат, то відповідно до правової позиції Верховного Суду, викладеної у постанові від 24.01.2018 року у справі № 910/24266/16 вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції є правом кредитора, яке він може реалізувати, а може від нього відмовитися. Якщо кредитор приймає рішення вимагати сплати суми боргу з врахуванням індексу інфляції, він має враховувати індекс інфляції за кожний місяць (рік) прострочення незалежно від того, чи був в якійсь період індекс інфляції менше одиниці (тобто мала місце не інфляція, а дефляція), а отже, сума боргу в цьому періоді зменшується.
З огляду на несвоєчасне виконання відповідачем зобов`язання щодо поверення залишку невикористаних коштів попередньої оплати, позивачем нараховано відповідачу 3% річних у розмір 8 578,79 грн та інфляційні витрати в сумі 39 762грн. 
Суд, перевіривши здійснені позивачем розрахунки сум 3% річних та інфляційних втрат, вважає їх вірними, обґрунтованими та здійсненими відповідно до вимог чинного законодавства.
За таких обставин, позовні вимоги в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю “ГРАНПРІ ЛТД” суми інфляційних втрат у розмірі 39 762грн. та суми 3% річних у розмірі 8 578,79 грн - є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.
Відповідно до вимог ч.1 ст.73 ГПК України доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.
Згідно ч.1 ст.74 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень.
У відповідності до ст.76 ГПК України належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зі змісту ст.77 ГПК України вбачається, що обставини, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Докази, одержані з порушенням закону, судом не приймаються.
Статтею 86 ГПК України встановлено, що суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів.
Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Частинами ч.ч.1, 2, 3 ст.13 ГПК України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених законом.
Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п.87 Рішення Європейського суду з прав людини у справі "Салов проти України" від 06.09.2005р.).
У Рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.
Змагальність означає таку побудову судового процесу, яка дозволяє всім особам - учасникам певної справи відстоювати свої права та законні інтереси, свою позицію у справі. 
Принцип змагальності є процесуальною гарантією всебічного, повного та об`єктивного з`ясування судом обставин справи, ухвалення законного, обґрунтованого і справедливого рішення у справі.
Відповідачем у встановленому законом порядку позовні вимоги позивача не спростовано. 
Враховуючи, що визнання позову не суперечить та не порушує прав та інтересів інших осіб, суд з урахуванням наявних в матеріалах справи доказів, доходить висновку про необхідність задоволення позовних вимог Державного підприємства Міністерства оборони України “Агенція оборонних закупівель” в повному обсязі.
Керуючись ст.ст. 129, 232, 233, 236-238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, 
УХВАЛИВ:

1. Позов Державного підприємства Міністерства оборони України “Агенція оборонних закупівель” (04074, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 2, код ЄДРПОУ 44725823) до Товариства з обмеженою відповідальністю “ГРАНПРІ ЛТД” (65045, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 76, оф. 1, код ЄДРПОУ 43744363) – задовольнити повністю. 
2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю “ГРАНПРІ ЛТД” (65045, м. Одеса, вул. Велика Арнаутська, буд. 76, оф. 1, код ЄДРПОУ 43744363) на користь Державного підприємства Міністерства оборони України “Агенція оборонних закупівель” (04074, м. Київ, вул. Автозаводська, буд. 2, код ЄДРПОУ 44725823) 3% річних в розмірі 8 578 (вісім тисяч п`ятсот вісімдесят вісім)грн. 79коп., інфляційні витрати в сумі 39 762 (тридцять дев`ять тисяч сімсот шістдесят дві)грн. та судовий збір в сумі 2 662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві)грн. 40коп. 

Рішення набирає законної сили в порядку, передбаченому ст. 241 ГПК України.
Наказ видати після набрання рішенням законної сили.
Відповідно до ст. ст. 254, 256 ГПК України учасники справи, особи, які не брали участі у справі, якщо суд вирішив питання про їхні права, інтереси та (або) обов`язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення суду першої інстанції. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 
Повне рішення складено 14 вересня 2026 р.

Суддя К.Ф. Погребна