ЧЕРКАСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД

Номер провадження 22-ц/821/836/26 | Головуючий по 1 інстанції
Справа №695/649/25 Категорія: 331060200 | Ушакова К. М.
| Доповідач в апеляційній інстанції
| Новіков О. М.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

29 липня 2026 року Черкаський апеляційний суд в складі колегії:

суддів Новікова О.М., Василенко Л.І., Фетісової Т.Л., 
за участю секретаря Костенко А.І., 

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси апеляційну скаргу Міністерства оборони України на рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16 січня 2026 року у справі за заявою представника ОСОБА_1 адвоката Бондаренка Сергія Вікторовича, заінтересовані особи: Золотоніський відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області Центрального міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м. Київ), Міністерство оборони України, ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , малолітні ОСОБА_4 та ОСОБА_5 , законним представником яких є ОСОБА_1 , Військова частина НОМЕР_1 , про встановлення факту загибелі (смерті), –

в с т а н о в и в :

У лютому 2015 року  ОСОБА_1  звернулася до суду із вказаною заявою.
В обґрунтування заяви вказує на те, що вона є дружиною ОСОБА_6 , який був призваний за мобілізацією 19.04.2022 ІНФОРМАЦІЯ_1 та проходив військову службу у військовій частині НОМЕР_1 на посаді водія гаубичного самохідно-артилерійського взводу гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону. 06 червня 2022 року заявниці було повідомлено про те, що її чоловік солдат ОСОБА_6 зник безвісти 17.05.2022 після нанесення збройними силами РФ ракетного удару. За фактом зникнення безвісти ОСОБА_6 17.05.2022 слідчим відділом Управління СБУ в Чернігівській області зареєстровано кримінальне провадження №2202270000000030 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 115 КК України. 
Згідно з інформацією слідчого відділу Управдління СБУ в Чернігівській області, ОСОБА_6 , після ракетного удару по смт Десна, Чернігівської області з 17.05.2022 по теперішній час рахується безвісти зниклим. Також 21.05.2022 до Золотоніського РВП ГУНП В Черкаській області надійшла заява про зникнення ОСОБА_6 після обстрілу військової частини у АДРЕСА_1 . За вказаним фактом було відкрито кримінальне провадження №12022250370000383 від 21.05.2022 за ознаками кримінальних правопорушень, передбачених ч. 3 ст. 110, ч. 1 ст. 115 КК України. Адвокатом заявника здійснювалися звернення до військової частини та органів досудового розслідування з метою отримання інформації щодо обставин зникнення безвісти ОСОБА_6 , однак відповідні матеріали отримані не були. 10 січня 2025 року ОСОБА_1 було відмовлено у державній реєстрації смерті ОСОБА_6 у зв`язку з відсутністю документа, який є підставою для проведення такої реєстрації, оскільки факт зникнення безвісти не є підставою для державної реєстрації смерті. 
У зв`язку з наведеним заявниця не має можливості зареєструвати смерть свого чоловіка та реалізувати належні їй особисті та майнові права. Встановлення факту смерті ОСОБА_6 необхідне ОСОБА_1 для проведення державної реєстрації смерті в органах ДРАЦС, а також для реалізації прав, пов`язаних із отриманням одноразової грошової допомоги та оформленням спадкових прав.
Враховуючи викладене, представник ОСОБА_1 - адвокат Бондаренко С.В. просив суд встановити факт смерті її чоловіка ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішенням Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16 січня 2026 року заяву задоволено.
Встановлено факт, що має юридичне значення, а саме факт загибелі (смерті) ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , уродженця с. Гладківщина, Золотоніського р-ну, Черкаської обл., громадянина України, який помер ІНФОРМАЦІЯ_3 , місце смерті: смт. Десна Чернігівської обл. Україна, причина: загибель (смерть) військовослужбовця в результаті виконання ним обов`язків військової служби по захисту Батьківщини в період дії воєнного стану.
Рішення суду мотивовано тим, що надані представником заявника та досліджені судом матеріали в достатній мірі підтверджують факт смерті ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , що мала місце ІНФОРМАЦІЯ_3 в смт. Десна Чернігівської області внаслідок ракетного удару РФ під час виконання ним обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом Батьківщини.
Не погоджуючись з рішенням суду, представник Міністерства оборони України – Кучма А.Г. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на те, що рішення суду є незаконним, ухваленим з неправильним застосуванням норм матеріального права, просила суд його скасувати та ухвалити нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні заяви. 
В обґрунтування поданої апеляційної скарги вказує, що, виходячи зі змісту статей 43, 46 ЦК України, статей 305, 306 ЦПК України, за наявності припущень про факт смерті фізичної особи, у тому числі у зв`язку з воєнними діями, без достовірних доказів, які свідчать про цей факт, правильним буде звернення до суду із заявою про оголошення судом особи померлою (частина друга статті 46 ЦК України), а не із заявою про встановлення факту смерті цієї фізичної особи (пункт 9 частини першої статті 315 ЦПК України).
Встановлення факту смерті фізичної особи можливе лише тоді, якщо суд на підставі незаперечних доказів ствердить, тобто доведе обставини, які вірогідно свідчать про смерть особи у точно визначений час, за яких настала смерть, і факт неможливості реєстрації органом державної влади факту смерті.
Підставою для оголошення особи померлою є не факти (доказу). які напевне свідчать про її загибель, а обставини, що дають підставу припускати смерть такої особи.
У відзиві (додаткових поясненнях) на апеляційну скаргу представник ОСОБА_1 – адвокат Пагер А.М. не погодилась з доводами скарги. Просила рішення суду першої інстанції залишити без змін.
Перевіривши доводи апеляційної скарги та дослідивши матеріали справи, колегія суддів доходить наступних висновків.
Відповідно до ч. 1 ст. 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції переглядає справу за наявними в ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Статтею 263 ЦПК України передбачено, що законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом.Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції відповідає зазначеним вище вимогам.
Як вбачається із матеріалів справи та установлено судом першої інстанції, що відповідно до свідоцтва про шлюб серії НОМЕР_2 від 12.03.2014 ОСОБА_1 є дружиною ОСОБА_6 .
Згідно інформації ІНФОРМАЦІЯ_4 №207/9 від 19.04.2022 ОСОБА_6 , 1980 року народження, 19.04.2022 призваний на військову службу за загальною мобілізацією та направлений до військової частини НОМЕР_1 .
Відповідно до витягу із наказу №3 від 19.04.2022 ОСОБА_6 призваний за мобілізацією ІНФОРМАЦІЯ_1 , перебував на посаді водія гаубичного самохідно-артилерійського взводу гаубичної самохідно-артилерійської батареї гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 .
Як видно зі Сповіщення сім`ї № 30 від 06.06.2022 ОСОБА_1 сповіщено, що її чоловік солдат ОСОБА_6 зник безвісті 17.05.2022 під час ракетного удару з боку країни-агресора РФ.
Відповідно до витягу з Єдиного реєстру осіб, зниклих безвісти за особливих обставин № 20250121-1772 від 21.01.2025 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , зник на території бойових дій.
Згідно з витягом з Єдиного реєстру досудових розслідувань №1 від 21.05.2022 вбачається, що 21.05.2022 до Золотоніського РВП ГУНП в Черкаській області звернувся ОСОБА_2 про те, що у смт. Десна проходив службу його син ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , та після обстрілу військової частини не виходив на зв`язок. Золотоніським ВП ГУНП в Черкаській області, на підставі зазначеної заяви, було відкрите кримінальне провадження №12022250370000383 від 21.05.2022 за ознаками вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 115 КК України.
Відповідно до інформації слідчого відділу Управління СБУ в Чернігівській області від 19.04.2024 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , після ракетного удару по с. Десна, Чернігівської області з 17.05.2022 по даний час рахується безвісти зниклим та вживаються відповідні заходи, щодо встановлення його місцезнаходження.
10 січня 2025 року Золотоніським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Золотоніському районі Черкаської області ОСОБА_1 відмовлено у державній реєстрації смерті ОСОБА_7 , у зв`язку із тим, що сповіщення про те, що ОСОБА_6 зник безвісти не є підставою для проведення державної реєстрації смерті.
Згідно з інформацією слідчого відділу Управління СБУ в Чернігівській області № 74/12/1389 від 03.04.2025 слідчим відділом УСБУ в Чернігівській області здійснюється досудове розслідування кримінального провадження № 2202227000000030 за фактом нанесення 17.04.2022 збройними силами РФ ракетного удару по військовій інфраструктурі 169 навчального центру ЗС України селища Десна, Чернігівської області. Відповідно до матеріалів кримінального провадження ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , рахується безвісти зниклим після нанесення 17.05.2022 збройними силами РФ ракетного удару по військовій інфраструктурі 169 навчального центру ЗС України селища Десна, Чернігівської області. Станом на 03.04.2025 співпадінь ДНК-профілів з родичами ОСОБА_6 не встановлено.
Відповідно до інформації військової частини НОМЕР_3 №612/1/1/597 від 11.06.2022 ОСОБА_6 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , перебуває у списку військовослужбовців, які рахуються безвісти зниклими після влучання 17.05.2022 бойових припасів на територію с. Десна.
Згідно результатів перевірки за центральним обліком генетичних ознак людини Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру МВС України №19/36/2-41228-2023 від 07.11.2023 ДНДЕКЦ МВС УКРАЇНИ опрацьовано лист про надання інформації щодо поміщення до ЦОГОЛ ДНК-профілів 55 родичів зниклих безвісти та біологічних слідів зниклих безвісти та встановлених з ними збігів.
Відповідно до таблиці результатів перевірки за ЦОГОЛ із 55 осіб, зниклих безвісти, збіги були встановлені лише щодо 3 військовослужбовців за результатами порівняння ДНК-профілів, сформованих у ЦОГОЛ, із ДНК-профілями 55 родичів зниклих безвісти.
Згідно з актом службового розслідування за фактом ракетного удару 17.05.2022 встановлено, що 17.05.2022 о 04.29 год. збройними силами РФ був нанесений ракетний удар по військовому містечку № НОМЕР_4 (місце розташування: АДРЕСА_1 ), унаслідок якого було частково зруйновано казарми №3 та № НОМЕР_5 НОМЕР_6 навчального центру, у яких проживали військовослужбовці військової частини НОМЕР_1 . У результаті ракетного удару та руйнування будівель загинуло 63 військовослужбовців, поранено НОМЕР_7 військовослужбовців, а також 68 військовослужбовців зникло безвісти, серед яких ОСОБА_6 .
Відповідно до протоколів огляду місць події від 17.05.2022, складених слідчим в особливо важливих справах слідчого відділу Управління СБУ в Чернігівській області Васильцем Є.О. за участі прокурорів Деснянської спеціалізованої прокуратури у військовій та оборонній сфері Центрального регіону України та спеціалістів ГУ НП В Чернігівській області, ймовірний напрямок польоту ракети, яка нанесла удар по казармі № 3 становить 217 градусів з південного заходу, ймовірний напрямок польоту ракети, яка нанесла удар по казармі № 15, становить 230 градусів з південного заходу.
Напрямок польоту ракет, які нанесли удар по казармам № 3 та № НОМЕР_5 військового містечка № НОМЕР_4 (місце розташування: смт. Десна, Чернігівської області) підтверджується поясненням ОСОБА_8 від 01.06.2022, який 17.05.2022 ніс службу в наряді по парку бойових машин військової частини НОМЕР_8 та відзняв момент нанесення ракетного удару по об?єктам навчального центру.
Таким чином нанесення ракетного удару збройними силами РФ по казармам №3 та № 15, де на час влучання ракет розміщувався особовий склад військової частини НОМЕР_1 , призвело до загибелі, зникнення безвісти та отримання поранень військовослужбовців 1 гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону та реактивного артилерійського дивізіону.
Із пояснень начальника фізичної підготовки і спорту військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_9 вбачається, що з 16.05.2022 на 17.05.2022 він заступив в добовий наряд черговим військової частини НОМЕР_1 . Із 02.15 год. 17.05.2022 він відпочивав на 1 поверсі казарми № 16. Прокинувся близько 04.30 год. від вибухів. Розпочав організовувати оповіщення підрозділів та гасіння пожежі в казармі №15. Після прибуття заступника командира військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_10 діяв за його вказівками. Сигналів про ракетну небезпеку та повітряну тривогу не отримував.
Відповідно до пояснень помічника начальника продовольчої служби військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_11 стало відомо, що з 16.05.2022 на 17.05.2022 він заступив в добовий наряд помічником чергового військової частини НОМЕР_1 . З 02.00 год. 17.05.2022 він перебував на робочому місці чергового військової частини НОМЕР_1 у підвалі казарми №16. До 04.30 год. 17.05.2022 жодних сигналів та оповіщень про ракетну небезпеку не отримував. Засоби зв?язку, такі як радіостанція та телефон були в робочому стані. Після другого вибуху до підвалу спустився черговий частини ОСОБА_9 та за його вказівкою ОСОБА_11 розпочав телефонувати до підрозділів по списку контактів в робочому зошиті. Після трьох дзвінків зайшов черговий частини та дав команду телефонувати оперативному черговому НОМЕР_6 начального центру, щоб викликати додатковий пожежний автомобіль. Передавши інформацію оперативному черговому НОМЕР_6 навчального центру, ОСОБА_11 пішов надавати допомогу до казарми №15.
Заступник командира реактивного артилерійського дивізіону з морально-психологічного забезпечення ОСОБА_12 у своїх поясненнях вказує, що з 15.05.2022 у зв?язку з відрядженням командира дивізіону та начальника штабу - заступника командира дивізіону він виконував обов?язки командира дивізіону. Вранці 17.05.2022 він прокинувся від команди «повітряна тривога», поданої добовим нарядом по дивізіону та почув віддалений вибух. Вдягнувшись та вибігши з казарми, він побачив скупчення військовослужбовців. Із метою їх розосередження він подав команду відбігти подалі від будівлі казарми і розосередитись по території, яку військовослужбовці дивізіону виконали. Відбігаючи від казарми, ОСОБА_12 почув звук польоту ракети та вибух від попадання ракети в казарму № 3.
Із пояснень командира такелажного відділення реактивного артилерійського дивізіону солдата ОСОБА_13 встановлено, що з 16.05.2022 на 17.05.2022 він заступив в добовий наряд черговим по дивізіону. Днювальними заступили старший такелажник ОСОБА_14 та ОСОБА_15 . Близько 04.00 год. 17.05.2022 він розбудив солдата ОСОБА_14 , а сам пішов до вбиральні. Перебуваючи у вбиральні, ОСОБА_13 почув перший вибух ракетного удару та з подачею команди «повітряна тривога» спільно з днювальними почав піднімати особовий склад дивізіону та організовувати їх вихід з казарми. На момент влучання ракети в казарму, у ній перебувало близько 30-40 військовослужбовців. Жодних повідомлень про повітряний напад противника до підрозділу не надходило. Пояснення ОСОБА_13 підтверджуються поясненнями ОСОБА_14 та ОСОБА_15 .
Відповідно до пояснень командира 1-ого гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону військової частини НОМЕР_1 ОСОБА_16 16.05.2022 він спільно з визначеними військовослужбовцями частини знаходився на зборах штабів артилерійських дивізіонів в смт. Старичі Львівської області. Тимчасово виконуючим обов?язки командира дивізіону залишався заступник командира дивізіону з морально-психологічного забезпечення ОСОБА_17 , який загинув ІНФОРМАЦІЯ_3 внаслідок ракетного удару противника по казармі №15, на першому поверсі якої був розміщений особовий склад 1-ого гаубичного самохідно-артилерійського дивізіону.
Згідно з частинами третьою – четвертою статті 49 ЦК України державній реєстрації підлягають народження фізичної особи та її походження, громадянство, шлюб, розірвання шлюбу у випадках, передбачених законом, зміна імені, смерть. Реєстрація актів цивільного стану провадиться відповідно до закону. Народження фізичної особи та її походження, усиновлення, позбавлення та поновлення батьківських прав, шлюб, розірвання шлюбу, зміна імені, смерть підлягають обов`язковому внесенню до Державного реєстру актів цивільного стану громадян в органах юстиції в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Відповідно частини першої статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» державна реєстрація смерті проводиться органом державної реєстрації актів цивільного стану на підставі: документа встановленої форми про смерть, виданого закладом охорони здоров`я або судово-медичною установою; рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час або про оголошення її померлою.
Водночас пункт 1 розділу 5 Правил державної реєстрації актів цивільного стану в Україні, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 18 жовтня 2000 року № 52/5, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 18 жовтня 2000 року за № 719/4940, деталізує положення статті 17 Закону України «Про державну реєстрацію актів цивільного стану» та встановлює, що підставою для державної реєстрації смерті є: а) лікарське свідоцтво про смерть (форма № 106/о) установленої форми; б) фельдшерська довідка про смерть (форма № 106-1/о) установленої форми; в) лікарське свідоцтво про перинатальну смерть; г) рішення суду про оголошення особи померлою; ґ) рішення суду про встановлення факту смерті особи в певний час; д) повідомлення державного архіву або органів Служби безпеки України у разі реєстрації смерті осіб, репресованих за рішенням несудових та судових органів; е) повідомлення установи виконання покарань або слідчого ізолятора, надіслане разом з лікарським свідоцтвом про смерть.
Згідно із статтею 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права. 
Відповідно до статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (далі – Конвенція) кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом, який вирішить спір щодо його прав та обов`язків цивільного характеру.
За статтею 2 ЦПК України завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Частиною першою статті 4 ЦПК України визначено, що кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи законних інтересів.
Відповідно до частини першої статті 293 ЦПК України окреме провадження – це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Згідно з пунктом 5 частини другої статті 293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
Перелік юридичних фактів, що підлягають встановленню в судовому порядку, зазначений у статті 315 ЦПК України, не є вичерпним.
Відповідно до пункту 8 частини першої статті 315 ЦПК України суд розглядає справи про встановлення факту смерті особи в певний час у разі неможливості реєстрації органом державної реєстрації актів цивільного стану факту смерті.
Частина другою статті 315 ЦПК України в судовому порядку можуть бути встановлені також інші факти, від яких залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав фізичних осіб, якщо законом не визначено іншого порядку їх встановлення.
За частиною першою статті 317 ЦПК України заява про встановлення факту смерті особи на території, на якій введено воєнний чи надзвичайний стан, або на тимчасово окупованій території України, визначеній такою відповідно до законодавства, може бути подана членами сім`ї померлого, їхніми представниками або іншими заінтересованими особами (якщо встановлення факту смерті особи впливає на їхні права, обов`язки чи законні інтереси) до будь-якого місцевого суду України, що здійснює правосуддя, незалежно від місця проживання (перебування) заявника.
Аналіз зазначених правових норм свідчить про те, що існують два порядки встановлення фактів, що мають юридичне значення – позасудовий і судовий.
Справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення, належать до юрисдикції суду за таких умов:
– факти, що підлягають встановленню, повинні мати юридичне значення, тобто від них мають залежати виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян. Для визначення юридичного характеру факту потрібно з`ясувати мету встановлення;
– встановлення факту не пов`язується з подальшим вирішенням спору про право. Якщо під час розгляду справи про встановлення факту заінтересованими особами буде заявлений спір про право або суд сам дійде висновку, що у цій справі встановлення факту пов`язане з необхідністю вирішення в судовому порядку спору про право, суд залишає заяву без розгляду і роз`яснює цим особам, що вони вправі подати позов на загальних підставах;
– заявник не має іншої можливості одержати чи відновити документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення. Для цього заявник разом із заявою про встановлення факту подає докази на підтвердження того, що до її пред`явлення він звертався до відповідних організацій за одержанням документа, який посвідчував би такий факт, але йому в цьому було відмовлено із зазначенням причин відмови (відсутність архіву, відсутність запису в актах цивільного стану тощо);
– чинним законодавством не передбачено іншого позасудового порядку встановлення юридичних фактів.
Необхідність звернення із заявою про встановлення факту, що має юридичне значення, в цій справі ОСОБА_1 обґрунтовує тим, що через відсутність документів на підтвердження загибелі її чоловіка ОСОБА_6 17 травня 2022 року під час виконання ним обов`язків військової служби у Збройних Силах України, пов`язаних із захистом Батьківщини, вона не може зареєструвати смерть чоловіка органами державної реєстрації актів цивільного стану.
Отже, на обґрунтування заяви ОСОБА_1 щодо встановлення цього факту вказала на необхідність державної реєстрації смерті її чоловіка в органах державної реєстрації актів цивільного стану, оскільки від цього залежать майнові права заявниці.
Відповідно до статті 1 Закону України «Про правовий режим воєнного стану»
від 12 травня 2015 року № 389-VIII воєнний стан – це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню, військовим адміністраціям та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози, відсічі збройної агресії та забезпечення національної безпеки, усунення загрози небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Правовою основою введення воєнного стану є Конституція України, цей Закон та Указ Президента України про введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях, затверджений Верховною Радою України (стаття 2 зазначеного Закону України).
Загальновідомою та такою, що не потребує доказування за змістом статті 82 ЦПК України, є обставина, що у зв`язку з військовою агресією РФ проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України «Про правовий режим воєнного стану» в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який неодноразово продовжувався, зокрема Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про продовження строку дії воєнного стану в Україні» від 16 листопада 2022 року, згідно з яким воєнний стан продовжений строком на 90 діб.
Установлено, що внаслідок ракетного удару збройними силами РФ 17 травня 2022 року по казармі військової частини НОМЕР_1 в АДРЕСА_1 під час виконання обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом Батьківщини, загинув чоловік заявниці – військовослужбовець ОСОБА_6 . На час розгляду справи тіло ОСОБА_6 не ідентифіковано, у зв`язку із чим неможливо в позасудовому порядку отримати Свідоцтво про смерть.
Колегія суддів вважає, що звернення заявниці до суду із заявою про встановлення факту смерті чоловіка під час виконання ним обов`язків військової служби, пов`язаних із захистом Батьківщини, є належним способом захисту її прав, оскільки від його встановлення залежить виникнення та реалізація особистих та майнових прав заявника як члена сім`ї загиблого військовослужбовця, а тому заява ОСОБА_1 підлягає задоволенню.
Вказані висновки повністю узгоджуються з висновками Верховного Суду від 25 квітня 2024 року у справі № 278/970/23, на яку вірно послався суд першої інстанції в своєму рішенні.
Доводи апеляційної скарги зводяться до посилання Міністерства оборони України на те, що належним способом захисту права заявниці є не встановлення факту смерті її сина, а оголошення його померлим у порядку, визначеному статтею 46 ЦК України, з дотриманням строків, визначених цією статтею.
Проте такі доводи не містять підстав для скасування оскаржуваного судового рішення, оскільки у цій справі заявниця обрала передбачений процесуальним законом спосіб захисту свого права шляхом встановлення факту, що має юридичне значення, на підставі статей 315, 317 ЦПК України, який за встановлених обставин цієї справи (смерть ОСОБА_6 настала за конкретних обставин, у конкретному місці, у конкретну дату, і час) суд визнав ефективним і обґрунтовано задовольнив вимоги її заяви.
Наведене також узгоджується із правовою позицією Верховного Суду, викладеною у постановах від 10 квітня 2024 року у справі № 274/3135/23 (провадження № 61-16080св23), від 24 квітня 2024 року (провадження № 61-1825св24).
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Таким чином, судова колегія вважає, що аргументи апеляційної скарги суттєвими не являються і не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального чи процесуального права, які призвели, або могли призвести, до неправильного вирішення справи.
Керуючись ст.ст. 35, 258, 374, 375, 381- 384 ЦПК України, апеляційний суд, - 

у х в а л и в:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України – залишити без задоволення.
Рішення Золотоніського міськрайонного суду Черкаської області від 16 січня 2026 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її ухвалення, проте може бути оскаржена до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до суду касаційної інстанції.
Повний текст постанови складено 31 липня 2026 року.

Судді