31.08.26

Справа № 521/7939/24
Провадження № 2/521/212/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 серпня 2026 року 
Хаджибейський районний суд м. Одеси у складі:
головуючого судді Роїк Д.Я.
при секретарі Каліній П.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у м. Одесі в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання,-
ВСТАНОВИВ:

До Хаджибейського районного суду м. Одеси звернувся з позовом представник Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання, в якому просить суд стягнути з відповідача ОСОБА_1 заборгованість за теплову енергію за особовим рахунком № НОМЕР_1 у розмірі 33188,29 грн. та судові витрати.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що КП «Теплопостачання міста Одеси» забезпечує тепловою енергією квартиру за адресою: АДРЕСА_1 (далі Квартира), в якій мешкає ОСОБА_1 , особовий рахунок № НОМЕР_1 .
Відповідач свої зобов`язання не здійснює, не сплачує за послуги за опалення та гаряче водопостачання, внаслідок чого станом на 01.08.2023 року існує заборгованість в сумі 33188,29 грн. у зв`язку з чим, позивач вимушений звернутись до суду з даним позовом.
В позовній заяві та доданих до неї документах позивач вказує на період заборгованості: листопад 2006 року по липень 2023 року.
Ухвалою судді Хаджибейського районного суду м. Одеси по справі було відкрито провадження в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач повідомлявся належним чином, подала відзив на позовну заяву, яким просила відмовити у задоволенні позовних вимог до неї. 
У разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, відповідно до ч.2 ст.247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного запису не здійснюється.
Згідно п. 12 Прикінцевих та перехідних положень ЦК України, під час дії карантину, встановленого Кабінетом Міністрів України з метою запобігання поширенню коронавірусної хвороби (COVID-19), строки, визначені статтями 257, 258, 362, 559, 681, 728, 786, 1293 цього Кодексу, продовжуються на строк дії такого карантину.
Згідно постанови від 11 березня 2020 р. № 211Кабінету Міністрів України, відповідно до статті 29 Закону України «Про захист населення від інфекційних хвороб» з метою запобігання поширенню на території України коронавірусу COVID-19 та з урахуванням рішення Державної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій від 10 березня 2020 р. Кабінет Міністрів України, установлено з 12 березня до 3 квітня 2020 р. на усій території України карантин.
Також, згідно постанови від 27 червня 2023 р. № 651 Кабінету Міністрів України відмінено з 24 години 00 хвилин 30 червня 2023 р. на всій території України карантин, встановлений з метою запобігання поширенню на території України гострої респіраторної хвороби COVID-19, спричиненої коронавірусом SARS-CoV-2.
Проте, згідно п.19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України, у період дії воєнного стану в Україні, введеного Указом Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 64/2022, затвердженим Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» від 24 лютого 2022 року № 2102-IX, перебіг позовної давності, визначений цим Кодексом, зупиняється на строк дії такого стану.
Отже, суд роз`яснює позивачу, що необхідно рахувати строк позовної даності у три роки від дати введення на території України карантину, тобто від 03.04.2020 року, виходить, що у позивача є можливість звертатись із позовними вимогами про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання за три роки, що передують введення дії карантину, тобто з 03.04.2017 року.
Враховуючи вищевикладене, суд вважає, що позивач має право звертатись із позовними вимогами про стягнення заборгованості за житлово-комунальні послуги за період з квітня 2017 року по заявлений ним період липень 2023 року (дати розрахунків), з урахуванням введенням дії п.п. 12, 19 Прикінцевих та перехідних положень Цивільного кодексу України.
Отже, з урахуванням застосованого строку позовної давності за вищевказані періоди загальна сума заборгованості за особовим рахунком № НОМЕР_1 з квітня 2017 року по липень 2023 року перед КП «Теплопостачання міста Одеси» складає 15958,29 грн.
Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши і оцінивши надані докази в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги про стягнення заборгованості за оплату комунальних послуг, підлягають задоволенню частково.
Статтею 15 ЦК України, передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.
Стаття 5 Закону України «Про житлово-комунальні послуги» визначає поняття комунальної послуги та житлових послуг, а саме: житлова послуга - послуга з управління багатоквартирним будинком.
Комунальні послуги з постачання та розподілу природного газу, постачання та розподілу електричної енергії, постачання теплової енергії, постачання гарячої води, централізованого водопостачання, централізованого водовідведення, поводження з побутовими відходами.
Відповідно до п.5 ч.2 ст. 7 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач зобов`язаний оплачувати надані житлово-комунальні послуги за цінами/тарифами, встановленими відповідно до законодавства, у строки, встановлені відповідними договорами.
Згідност.1 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», індивідуальний споживач фізична або юридична особа, яка є власником (співвласником) нерухомого майна, або за згодою власника інша особа, яка користується об`єктом нерухомого майна і отримує житлово-комунальну послугу для власних потреб та з якою або від імені якої укладено відповідний договір про надання житлово-комунальної послуги.
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону України «Про житлово-комунальні послуги», споживач здійснює оплату за спожиті житлово-комунальні послуги щомісяця, якщо інший порядок та строки не визначені відповідним договором. Споживач не звільняється від оплати житлово-комунальних послуг, отриманих ним до укладення відповідного договору.
Статтею 19 Закону України «Про теплопостачання» встановлено обов`язок споживача оплатити надані послуги. Аналіз вищенаведених положень свідчить про те, що споживачі зобов`язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними.
У відповідності до п.18, 20 «Правил надання послуг по централізованому опаленню, постачання холодної та гарячої води та водовідведення», затверджених КМ України від 21.07.2005 р. № 630, плата за надані послуги вноситься споживачем відповідно до показань засобів обліку води і теплової енергії або затверджених нормативів (норм) споживання на підставі платіжного документа (розрахункової книжки, платіжної квитанції тощо) або відповідно до умов договору на встановлення засобів обліку. Розрахунковим періодом для оплати послуг є календарний місяць. Плата за послуги вноситься не пізніше 20 числа місяця, що настає за розрахунковим, якщо договором не встановлено інший строк.
Згідно ст.525 ЦК України не допускається одностороння відмова від виконання зобов`язання, крім випадків, передбачених законом або договором.
Стаття 526 ЦК України встановлює, що зобов`язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.
У відповідності до ч.1ст.611 ЦК України, у разі невиконання зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ч.1 ст.13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно Відповіді № 1071327 від 28.01.2025 р. з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на нерухоме майно за ОСОБА_1 не зареєстровано.
Згідно Довідці № 241/31.01.2017 з КП «ЖКС Черьомушки» зареєстровано місце проживання чотирьох осіб. 
Відповідно до наданих позивачем письмових доказів судом встановлено, що право користування на квартиру АДРЕСА_2 , що складається з 4-х кімнат загальною площею 61,4 м.кв, житлова площа 46,8 м.кв. належить таким громадянам: ОСОБА_2 , ОСОБА_1 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 .
Так як право користування на Квартиру зареєстровано на 4-х користувачів без визначення часток, суд зазначає, що відповідальність щодо утримання спільного майна покладається на таких користувачів солідарно. 
Згідно ст. 540 ЦК України, якщо у зобов`язанні беруть участь кілька кредиторів або кілька боржників, кожний із кредиторів має право вимагати виконання, а кожний із боржників повинен виконати обов`язок у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства. Ст. 541 ЦК України передбачено, що солідарний обов`язок або солідарна вимога виникають у випадках, встановлених договором або законом, зокрема у разі неподільності предмета зобов`язання.
Ст. 543 ЦК України зазначає в ч. 1, що у разі солідарного обов`язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов`язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо; в ч. 4, що виконання солідарного обов`язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов`язок решти солідарних боржників перед кредитором; в ч. 5, що смерть солідарного боржника - фізичної особи не припиняють обов`язку решти солідарних боржників перед кредитором та не змінюють його обсягу та умов виконання.
Частиною 2 ст.264 ЦПК України визначено, що при ухваленні рішення суд не може виходити за межі позовних вимог. Суд позбавлений можливості вирішувати питання щодо іншої частини заборгованості, в частці залучення у якості співвідповідачів інших осіб.
Суд роз`яснює, що згідно ст. 544 ЦК України Боржник, який виконав солідарний обов`язок, має право на зворотну вимогу (регрес) до кожного з решти солідарних боржників у рівній частці, якщо інше не встановлено договором або законом, за вирахуванням частки, яка припадає на нього.
Таким чином, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог частково та стягнення з ОСОБА_1 заборгованість за теплопостачання розмірі 15958,29 гривень.
Суд зазначає, що позивач просив стягнути заборгованість в сумі 33188,29 грн. З відповідача ОСОБА_1 стягнуто 15 958, 29 грн.
Згідно з ч. 1ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Позивачем відповідно до платіжної інструкції № 1142 від 23.04.2024 року було сплачено судовий збір у розмірі 3028,00 грн.
З відповідача ОСОБА_1 пропорційно підлягає стягненню судовий збір у розмірі 1455,98 грн.
Враховуючи часткове задоволення позовних вимог, суд приходить до висновку про стягнення з ОСОБА_1 на користь Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» судовий збір у розмірі 1455,98 грн.
Керуючись ст.ст. 4, 5, 12, 13, 81, 89, 133, 141, 258-259, 268, 280-285 ЦПК України суд,-

УХВАЛИВ:

Позовні вимоги Комунального підприємства «Теплопостачання міста Одеси» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за опалення та гаряче водопостачання задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_3 ) на користь Комунального підприємства Теплопостачання міста Одеси» (код ЄДРПОУ:34674102, адреса місцезнаходження: 65101, м. Одеса, вул Балківська, б. 1-б, 753288450000026005300416451 в АТ Філія Одеське ОУ АТ «Ощадбанк» МФО 328845) заборгованість за теплову енергію у розмірі 15958 (п`ятнадцять тисяч дев`ятсот п`ятдесят вісім) гривень 29 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 (адреса проживання: АДРЕСА_3 ) на користь Комунального підприємства Теплопостачання міста Одеси» (код ЄДРПОУ:34674102, адреса місцезнаходження: 65101, м. Одеса, вул Балківська, б. 1-б, 753288450000026005300416451 в АТ Філія Одеське ОУ АТ «Ощадбанк» МФО 328845) судовий збір у розмірі 1455,98 (тисяча чотириста п`ятдесят п`ять) гривень 98 копійок.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом 30 днів з дня його проголошення.
Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.

Суддя: Д.Я. Роїк