21.08.2026 Справа № 363/2078/26

ВИРОК 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2026 року Вишгородський районний суд Київської області у складі 
головуючого судді ОСОБА_1 ,
при секретарі ОСОБА_2 ,.
за участю прокурора ОСОБА_3 , 
потерпілої ОСОБА_4 ,
представника потерпілої ОСОБА_5 ,
обвинуваченого ОСОБА_6 , 
розглянувши у судовому засіданні обвинувальний акт у кримінальному провадженні за №12026111150000095 від 27.01.2026 року за обвинуваченням 
ОСОБА_6 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , українця, громадянина України, уродженця села Красилівка, Броварського району, Київської області, з середньою освітою, не одруженого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,
у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185, ч.1 ст. 190 КК України,

встановив:

ОСОБА_6 , діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, у період з 28 грудня 2025 року по 24 січня 2026 року, перебуваючи за місцем спільного проживання з потерпілою ОСОБА_4 за адресою: АДРЕСА_2 , реалізуючи єдиний умисел на таємне викрадення чужого майна, без відома та дозволу власниці таємно викрав належне їй майно, а саме пароочисник «PHILIPS 7000 Series STH7060/80» вартістю 3 613,05 грн; окуляри віртуальної реальності марки «SONY PlayStation» моделі «VR2 CFI-ZVR1» та два контролери «CFI-ZCVL1» загальною вартістю 15 544 грн; кільце з камінцем вагою 5,71 грама вартістю 19 689,05 грн; хрестик 585 проби вагою 5,25 грама вартістю 18 102,89 грн; кільце 585 проби вагою 3,17 грама вартістю 11 123,50 грн; сережки з нарізами 585 проби вагою 2,51 грама вартістю 8 807,56 грн; золоту каблучку із закрученим обідком та камінцем 585 проби вагою 2,01/1,8 грама вартістю 6 586,70 грн; зовнішній акумулятор марки «Xiaomi Mi Power Bank 3 20000 mAh» вартістю 2 809,60 грн; навушники марки «Sony» моделі «PULSE Elite Midnight» вартістю 6 407,30 грн; випрямляч для волосся марки «Rowenta» моделі «SF4412» вартістю 1 022,50 грн; сережки-гвоздики з білого золота з діамантами, 585 проби, загальною вагою 1,6 грама, чистою вагою 1,54 грама, вартістю 5 910,89 грн; ігрову приставку марки «Sony PlayStation» моделі «5 Slim Blu-ray 1TB (CFI-2008)» вартістю 21 075,20 грн, чим заподіяв потерпілій майнову шкоду на загальну суму 120 692,24 грн.
Крім того, ОСОБА_6 , перебуваючи за місцем спільного проживання з ОСОБА_4 , не пізніше 10 грудня 2025 року, під приводом здійснення технічного обслуговування належного їй ноутбука марки «Asus» моделі «FX506L», серійний номер «S/N0515», заволодів зазначеним ноутбуком, вартістю 24 683,33 грн, після чого цього ж дня збув його, не маючи наміру повертати власниці. Не пізніше 28 грудня 2025 року, ОСОБА_6 , зловживаючи довірою ОСОБА_4 , заволодів належними їй навушниками марки «Apple AirPods Max» моделі «A2096», вартістю 16 000 грн, після чого цього ж дня збув їх.Унаслідок чого потерпілій ОСОБА_4 заподіяно майнову шкоду на загальну суму 40 683,33 грн. 
Обвинувачений в судовому засіданні свою вину у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 4 ст. 185 КК України, ч. 1 ст.190 КК України визнав повністю та беззаперечно. Показав суду, що дійсно, діючи умисно, з корисливих мотивів та з метою незаконного збагачення, у період з 28 грудня 2025 року по 24 січня 2026 року за місцем спільного проживання з потерпілою ОСОБА_4 таємно викрадав належне їй майно, а саме: пароочисник, окуляри віртуальної реальності з двома контролерами, золоті прикраси, зовнішній акумулятор, навушники, випрямляч для волосся, сережки з білого золота з діамантами та ігрову приставку. Також підтвердив, що заволодів належним потерпілій ноутбуком марки, який вона передала йому для технічного обслуговування, після чого він його збув, а також навушниками, які потерпіла передала йому для користування, після чого він їх також збув. Погодився, що загальна вартість майна за обставинами пред`явленого обвинувачення становить 161 375,57 грн. У скоєному обвинувачений щиро розкаявся, засудив свої дії та попросив вибачення у потерпілої. Пояснив, що проходить психологічне лікування від наркотичної залежності, на даний час завдану шкоду не відшкодував, однак має намір після закінчення лікування відшкодувати її. Просив суд не призначати йому покарання у виді позбавлення волі, зазначивши, що потерпіла не наполягає на призначенні такого покарання. Вказав, що усвідомив протиправність своїх дій, зробив відповідні висновки та надалі кримінальних правопорушень вчиняти не буде.
Потерпіла ОСОБА_4 у судовому засіданні просила суд призначити обвинуваченому покарання, не пов`язане з позбавленням волі, та задовольнити заявлений нею цивільний позов, оскільки завдана кримінальними правопорушеннями шкода на час розгляду справи добровільно не відшкодована.
Представник потерпілої адвокат ОСОБА_5 підтримав позицію потерпілої, просив суд врахувати, що обвинуваченим завдана шкода не відшкодована. Просив повністю задовольнити цивільний позов ОСОБА_4 про відшкодування матеріальної та моральної шкоди, а також витрат на професійну правничу допомогу, та стягнути із ОСОБА_6 на користь ОСОБА_4 130 563,02 грн на відшкодування матеріальної шкоди, 100 000 грн моральної шкоди та 50 000 грн витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України за згодою всіх учасників судового провадження суд не досліджував докази щодо фактичних обставин кримінального провадження, оскільки вони ніким не оспорювалися. При цьому судом з`ясовано, чи правильно учасники судового розгляду розуміють зміст цих обставин, чи добровільною та істинною є їх позиція, а також роз`яснено, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оспорювати ці фактичні обставини в апеляційному порядку.
Оскільки обвинувачений визнав свою вину повністю, погодився з кваліфікацією вчинених ним діянь, прокурор та інші учасники судового провадження не заперечували щодо встановлених обставин, суд вважає, що вина ОСОБА_6 у вчиненні інкримінованих йому кримінальних правопорушень доведена.
Дії ОСОБА_6 суд кваліфікує за ч. 1 ст. 190 КК України, як заволодіння чужим майном шляхом обману чи зловживання довірою (шахрайство), а також за ч. 4 ст. 185 КК України, як таємне викрадення чужого майна (крадіжку), вчинене в умовах воєнного стану.
Відповідно до ст. 50 КК України покарання має на меті не тільки кару, а й виправлення засуджених, а також запобігання вчиненню нових кримінальних правопорушень.
Згідно зі ст. 65 КК України суд призначає покарання у межах, установлених санкцією статті Особливої частини КК України, що передбачає відповідальність за вчинене кримінальне правопорушення, відповідно до положень Загальної частини цього Кодексу, враховуючи ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання. 
Обвинувачений ОСОБА_6 вчинив тяжкий злочин, передбачений ч. 4 ст. 185 КК України, та кримінальний проступок, передбачений ч. 1 ст. 190 КК України.
За місцем проживання ОСОБА_6 характеризується задовільно, на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває, офіційно не працевлаштований, до вчинення кримінальних правопорушень мав випадкові заробітки, працював водієм.
Так, відповідно до ст. 66 КК України обставинами, що пом`якшують покарання обвинуваченого, є щире каяття. Про щире каяття обвинуваченого свідчить його поведінка як під час досудового розслідування, так і під час судового розгляду, під час якого він повністю визнав свою вину у вчиненому кримінальному правопорушенні, щиро розкаявся, попросив вибачення у потерпілої за свої дії, визнав їх протиправність та засудив свою поведінку. Обвинувачений зазначив, що усвідомлює протиправність вчиненого, зробив відповідні висновки, пообіцяв у подальшому не вчиняти кримінальних правопорушень та висловив готовність відшкодувати завдану потерпілій шкоду.
Обставин, які обтяжують покарання обвинуваченого судом не встановлено.
З урахуванням обставин кримінального провадження, характеру та ступеня тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, способу їх вчинення, мотивів і мети, а також даних про особу обвинуваченого ОСОБА_6 , його ставлення до вчиненого та його наслідків, суд вважає необхідним призначити йому покарання у межах санкції ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі, а за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі. За сукупністю кримінальних правопорушень покарання визначається відповідно до ч. 1 ст. 70 КК України шляхом поглинення менш суворого покарання більш суворим.
Вирішуючи питання щодо можливості звільнення обвинуваченого від відбування призначеного покарання з випробуванням, суд відповідно до вимог ст. 65 КК України враховує ступінь тяжкості вчинених кримінальних правопорушень, конкретні обставини їх вчинення, дані про особу обвинуваченого, його вік, задовільну характеристику за місцем проживання, відсутність перебування на обліку у лікаря-нарколога та лікаря-психіатра, а також його ставлення до вчиненого. При цьому суд бере до уваги, що обвинувачений свою вину визнав повністю, щиро розкаявся у вчиненому, засудив свою поведінку, попросив вибачення у потерпілої, висловив готовність відшкодувати завдану шкоду та запевнив суд, що зробив відповідні висновки і надалі кримінальних правопорушень вчиняти не буде. Крім того, суд враховує позицію потерпілої, яка просила не призначати обвинуваченому покарання, пов`язаного з позбавленням волі, наполягала на задоволенні цивільного позову у зв`язку з невідшкодуванням завданої шкоди.
Дотримуючись принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, суд приходить до висновку, що з урахуванням сукупності наведених обставин виправлення обвинуваченого ОСОБА_6 можливе без реального відбування призначеного покарання. З огляду на викладене суд вважає за можливе застосувати до обвинуваченого положення ст. 75 КК України та звільнити його від відбування призначеного покарання з випробуванням, встановивши іспитовий строк та поклавши на нього обов`язки, передбачені ст. 76 КК України. Суд вважає, що таке покарання є необхідним і достатнім для виправлення обвинуваченого, його перевиховання та попередження вчинення ним нових кримінальних правопорушень, а також відповідає принципам законності, справедливості, гуманізму та індивідуалізації покарання.
Щодо вирішення цивільного позову.
Відповідно до ч. 1 ст. 127 КПК України особа, якій кримінальним правопорушенням завдано майнової та/або моральної шкоди, має право пред`явити цивільний позов до обвинуваченого до початку судового розгляду. Згідно з ч. 2 ст. 127 КПК України такий позов розглядається судом за правилами, встановленими цим Кодексом. Ухвалюючи обвинувальний вирок, суд відповідно до ч. 1 ст. 129 КПК України залежно від доведеності підстав і розміру позову задовольняє його повністю або частково чи відмовляє в ньому.
Обвинувачений ОСОБА_6 заявлений цивільний позов у частині відшкодування матеріальної шкоди визнав повністю, вимоги щодо відшкодування моральної шкоди визнав частково у розмірі 50 000 грн, проти стягнення витрат на професійну правничу допомогу не заперечував.
Щодо вимог про відшкодування матеріальної шкоди.
Судом встановлено, що внаслідок умисних протиправних дій ОСОБА_6 , які полягають у таємному викраденні належного потерпілій майна, а також заволодінні її майном шляхом обману та зловживання довірою, ОСОБА_4 заподіяно майнову шкоду.
Відповідно до ч. 1 ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.
Згідно з установленими судом обставинами та пред`явленим обвинуваченням, загальна вартість викраденого та отриманого шляхом обману і зловживання довірою майна становить 161 375,57 грн. При цьому потерпіла заявила до стягнення матеріальну шкоду в розмірі 130 563,02 грн. Матеріальна шкода перебуває у прямому причинному зв`язку з протиправними діями обвинуваченого, вимоги потерпілої про відшкодування матеріальної шкоди підлягають задоволенню в межах доведеного судом розміру 130563,02 грн.
Щодо вимог про відшкодування моральної шкоди.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав. Моральна шкода, зокрема, може полягати у душевних стражданнях, яких фізична особа зазнала у зв`язку з протиправною поведінкою щодо неї, а також у душевних стражданнях у зв`язку зі знищенням чи пошкодженням її майна. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, ступеня вини особи, яка завдала шкоди, а також з урахуванням інших обставин, що мають істотне значення, із дотриманням вимог розумності та справедливості.
Згідно зі ст. 1167 ЦК України моральна шкода, завдана фізичній особі неправомірними діями, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини, якщо інше не встановлено законом.
Судом встановлено, що внаслідок протиправних дій обвинуваченого потерпіла зазнала моральних страждань, пов`язаних із порушенням її права власності, втратою належного їй майна, необхідністю звернення до правоохоронних органів та суду для захисту своїх прав, а також переживаннями, спричиненими вчиненим щодо неї кримінальним правопорушенням. Потерпілою заявлено вимогу про відшкодування моральної шкоди у розмірі 100 000 грн. Водночас обвинувачений визнав позовні вимоги в цій частині частково у розмірі 50 000 грн. 
З урахуванням конкретних обставин кримінальних правопорушень, характеру заподіяних потерпілій моральних страждань, тривалості порушення її майнових прав, необхідності докладання додаткових зусиль для захисту своїх прав та інтересів, а також з огляду на вимоги розумності, виваженості та справедливості, суд приходить до висновку, що заявлений потерпілою розмір моральної шкоди у 100 000 грн є завищеним. Разом з тим суд вважає, що моральна шкода у розмірі 50 000 грн є належною та справедливою компенсацією завданих потерпілій моральних страждань, відповідає характеру та наслідкам вчинених кримінальних правопорушень, а також є співмірною з обсягом порушених прав потерпілої. За таких обставин цивільний позов у частині відшкодування моральної шкоди підлягає частковому задоволенню, а саме у розмірі 50 000 грн, у задоволенні решти позовних вимог про стягнення моральної шкоди в сумі 50 000 грн слід відмовити.
Щодо витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ст. 118 КПК України процесуальні витрати складаються, зокрема, з витрат на правову допомогу. Питання щодо таких витрат вирішується судом під час ухвалення судового рішення. 
Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. Відповідно до ч. 2 ст. 137 ЦПК України за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом з іншими судовими витратами. При цьому розмір таких витрат визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості. Відповідно до ч. 3 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Згідно з ч. 4 ст. 137 ЦПК України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним зі складністю справи та виконаних адвокатом робіт, часом, витраченим на їх виконання, обсягом наданих послуг, а також ціною позову та значенням справи для сторони.
Судом встановлено, що потерпілою ОСОБА_4 заявлено вимогу про відшкодування витрат на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000 грн, понесених у зв`язку із залученням адвоката ОСОБА_5 для представництва її інтересів у даному кримінальному провадженні та при вирішенні заявленого цивільного позову. На підтвердження понесення зазначених витрат суду надано документи, які підтверджують факт укладення договору про надання правничої допомоги, обсяг наданих адвокатом послуг та їх вартість. Заявлений розмір витрат відповідає умовам домовленості між потерпілою та її представником. Визначаючи розмір витрат на професійну правничу допомогу, суд враховує характер та складність кримінального провадження, обсяг пред`явленого обвинувачення, необхідність представництва інтересів потерпілої, підготовку та обґрунтування цивільного позову, участь представника потерпілої у судових засіданнях, обсяг наданої правничої допомоги, ціну заявленого цивільного позову та значення справи для потерпілої. При цьому судом не встановлено обставин, які б свідчили про неспівмірність заявлених витрат на професійну правничу допомогу із складністю справи, обсягом виконаної адвокатом роботи та наданих послуг. Обвинувачений проти стягнення зазначених витрат не заперечував. Враховуючи наведене, суд приходить до висновку, що витрати потерпілої на професійну правничу допомогу у розмірі 50 000 грн є документально підтвердженими, пов`язаними з розглядом даного кримінального провадження та співмірними з обсягом і характером наданої правничої допомоги, а тому підлягають стягненню з обвинуваченого на користь потерпілої в повному обсязі.
Запобіжний захід у даному кримінальному провадженні не обирався.
Процесуальні витрати в кримінальному провадженні відсутні.
Речові докази у кримінальному провадженні відсутні.
Керуючись ст.ст. 369-371,374КПКУкраїни,суд 

ухвалив:

ОСОБА_6 визнати винним у вчиненні кримінальних правопорушень, передбачених ч. 1 ст. 190, ч. 4 ст. 185 КК України та призначити покарання 
- за ч. 4 ст. 185 КК України у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років,
- за ч. 1 ст. 190 КК України у виді обмеження волі строком на 1 (один) рік.
На підставі ч.1 ст. 70 КК України остаточне покарання ОСОБА_6 призначити шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим у виді позбавлення волі строком на 5 (п`ять) років.
На підставі ст. 75 КК України звільнити ОСОБА_6 від відбування покарання у виді позбавлення волі з випробуванням з іспитовим строком на 3 (три) роки.
Відповідно до ст. 76 КК України, покласти на ОСОБА_6 обов`язки:
періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу із питань пробацїї;
повідомляти уповноважений орган з питань пробацїї про зміну місця проживання.
Цивільний позов ОСОБА_4 до ОСОБА_6 відшкодування матеріальної і моральної шкоди, витрат на правову допомогу задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_6 користь ОСОБА_4 на відшкодування матеріальної шкоди у розмірі 130563,02 гривень, моральної шкоди у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень, витрат на правову допомогу у розмірі 50000 (п`ятдесят тисяч) гривень.
В іншій частині позовних вимог відмовити.
Вирок може бути оскаржений до Київського апеляційного суду через Вишгородський районний суд Київської області протягом тридцяти днів з його проголошення.

Суддя    ОСОБА_1