П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Справа № 560/3769/25 
Головуючий суддя 1-ої інстанції - Печений Є.В. 
Суддя-доповідач - Сторчак В. Ю. 
15 липня 2026 року 
м. Вінниця
Сьомий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
головуючого судді: Сторчака В. Ю. 
суддів: Граб Л.С.  Матохнюка Д.Б. , 

розглянувши в порядку письмового провадження апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 на рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 січня 2026 року у справі за адміністративним позовом ОСОБА_1 до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії, 
В С Т А Н О В И В :
ОСОБА_1 звернувся до Хмельницького окружного адміністративного суду з позовом до Військової частини НОМЕР_1 про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії.
Рішенням Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 січня 2026 року позов задоволено частково.
Визнано протиправною бездіяльність НОМЕР_2 прикордонного загону Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ), що полягає у не застосуванні січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця) при нарахуванні індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 21.07.2016 та у не нарахуванні та не виплаті індексації за цей період у повному обсязі.
Зобов`язано НОМЕР_2 прикордонний загін Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) здійснити перерахунок індексації грошового забезпечення ОСОБА_1 за період з 01.12.2015 по 21.07.2016 із застосуванням січня 2008 року як місяця, за яким здійснюється обчислення індексу споживчих цін для проведення індексації грошового забезпечення (базового місяця), відповідно до Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078, та виплатити Позивачу суму невиплаченої індексації з урахуванням раніше виплачених сум індексації.
У задоволенні решти позовних вимог відмовлено.
Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, невідповідність висновків суду обставинам справи, що призвело до неповного з`ясування обставин справи і, як наслідок, невірного вирішення справи та прийняття необґрунтованого рішення.
Апеляційний розгляд справи здійснюється в порядку письмового провадження, у відповідності до вимог п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, колегія суддів приходить до наступних висновків.
Як вірно встановлено судом першої інстанції, позивач проходив військову службу за контрактом у НОМЕР_2 прикордонному загоні Державної прикордонної служби України (військова частина НОМЕР_1 ) з 27.04.2015 по 21.07.2016 року, був зарахований та виключений зі списків особового складу відповідними наказами командира частини.
Наказом ректора Національної академії ДПСУ ім. Б. Хмельницького від 17.11.2020 № 863-ос Позивача звільнено з військової служби в запас, виключено зі списків особового складу Національної академії ДПСУ ім. Б. Хмельницького та всіх видів забезпечення з 23.11.2020 та проведено остаточний грошовий розрахунок.
Грошове забезпечення (у тому числі індексація) за період з 08.2015 по 07.2016 нараховувалося та виплачувалося позивачу саме військовою частиною НОМЕР_1 , що підтверджується особовими картками грошового забезпечення, відомостями нарахування та довідкою-розрахунком індексації від 06.02.2025 №140.
Позивач вважає, що визначення відповідачем «нових» базових місяців у 2015 – 2016 роках суперечить Закону України «Про індексацію грошових доходів населення» та Порядку проведення індексації грошових доходів населення, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі – Порядок № 1078 у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин), а також усталеним правовим позиціям Верховного Суду, відповідно до яких, для військовослужбовців у спірний період базовим місяцем є січень 2008 року, коли набрала чинності постанова Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 №1294.
Вважаючи протиправною бездіяльність відповідача, позивач звернувся до суду з цим позовом.
Ухвалюючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з обгрунтованості вимог позивача, відтак і наявності підстав для задоволення позовних вимог.
Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції по суті спору та, відповідно до ч. 1 ст. 308 КАС України, переглядає справу за наявними у ній і додатково поданими доказами та перевіряє законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги відповідача.
Згідно із ст. 2 Закону № 1282-XII, індексації підлягають грошові доходи громадян, одержані ними в гривнях на території України і які не мають разового характеру: пенсії; стипендії; оплата праці (грошове забезпечення); суми виплат, що здійснюються відповідно до законодавства про загальнообов`язкове державне соціальне страхування; суми відшкодування шкоди, заподіяної працівникові каліцтвом або іншим ушкодженням здоров`я, а також суми, що виплачуються особам, які мають право на відшкодування шкоди в разі втрати годувальника.
Кабінет Міністрів України може встановлювати інші об`єкти індексації, що не передбачені частиною першою цієї статті.
Соціальні виплати, що мають цільовий і разовий характер (допомога при народженні дитини, допомога на поховання, матеріальна допомога, одноразова допомога при виході на пенсію тощо), а також допомога у зв`язку з вагітністю і пологами індексації не підлягають. Підтримка купівельної спроможності провадиться шляхом підвищення розміру зазначених виплат.
Підтримка купівельної спроможності соціальних виплат, які визначаються залежно від прожиткового мінімуму, здійснюється шляхом перегляду їх розміру у зв`язку із зростанням прожиткового мінімуму відповідно до законодавства.
Індексації підлягають грошові доходи населення у межах прожиткового мінімуму, встановленого для відповідних соціальних і демографічних груп населення.
За ст. 4 Закону № 1282-XII, індексація грошових доходів населення проводиться в разі, коли величина індексу споживчих цін перевищила поріг індексації, який установлюється в розмірі 101 відсотка.
Обчислення індексу споживчих цін для індексації грошових доходів населення провадиться наростаючим підсумком, починаючи з місяця введення в дію цього Закону.
Для проведення подальшої індексації грошових доходів населення обчислення індексу споживчих цін починається за місяцем, у якому індекс споживчих цін перевищив поріг індексації, зазначений у частині першій цієї статті.
Підвищення грошових доходів населення у зв`язку з індексацією здійснюється з першого числа місяця, що настає за місяцем, у якому опубліковано індекс споживчих цін.
У разі якщо грошові доходи населення підвищено з урахуванням прогнозного рівня інфляції випереджаючим шляхом, при визначенні обсягу підвищення грошових доходів у зв`язку із індексацією враховується рівень такого підвищення у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Стаття 6 Закону № 1282-XII визначає, що у разі виникнення обставин, передбачених статтею 4 цього Закону грошові доходи населення визначаються як результат добутку розміру доходу, що підлягає індексації в межах прожиткового мінімуму для відповідних соціальних і демографічних груп населення, та величини індексу споживчих цін.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення визначається Кабінетом Міністрів України.
Порядок проведення індексації грошових доходів населення затверджено постановою Кабінету Міністрів України від 17.07.2003 № 1078 (далі – Порядок № 1078 у редакції, чинній на дату виникнення спірних правовідносин).
Так, у редакції Порядку № 1078, чинній до 01.12.2015 року, індексація здійснювалася з урахуванням базового місяця, яким визначався місяць підвищення грошового доходу (посадового окладу або інших складових), а за певних умов – місяць прийняття на роботу. Порядок також передбачав, що у разі підвищення тарифних ставок (окладів) у зв`язку зі змінами законодавства обчислення індексу споживчих цін для індексації здійснюється з місяця такого підвищення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 09.12.2015 № 1013 «Про упорядкування структури заробітної плати, особливості проведення індексації та внесення змін до деяких нормативно-правових актів» (набрала чинності 01.12.2015 року) внесено зміни до Порядку № 1078, якими, зокрема, встановлено, що базовим місяцем для обчислення індексу споживчих цін є місяць останнього підвищення тарифної ставки (посадового окладу) за посадою, яку займає працівник (військовослужбовець), а для новоприйнятого – місяць, наступний за місяцем такого підвищення.
Постановою Кабінету Міністрів України від 07.11.2007 № 1294 «Про упорядкування структури та умов грошового забезпечення військовослужбовців, осіб рядового і начальницького складу та деяких інших осіб» були затверджені нові схеми посадових окладів військовослужбовців.
У подальшому, до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 30.08.2017 № 704 (з 01.03.2018 року), посадові оклади військовослужбовців не змінювалися.
Верховний Суд у низці постанов, зокрема, від 23.06.2022 у справі № 120/2399/21-а, від 27.06.2022 у справі № 420/5976/20, від 28.09.2022 у справі №560/3965/21, від 24.05.2023 у справі №380/15640/21, від 03.08.2023 у справі № 380/23487/21, дійшов висновку, що у період з 01.01.2008 по 28.02.2018 для військовослужбовців посадові оклади не змінювалися, а тому, місяцем останнього підвищення посадового окладу є січень 2008 року, який і має вважатися базовим місяцем для обчислення індексу споживчих цін для індексації грошового забезпечення.
У постанові від 10.09.2020 у справі № 200/9297/19-а Верховний Суд, розглядаючи позов військовослужбовця до військової частини НОМЕР_1 щодо індексації грошового забезпечення, зазначив, що з урахуванням положень Закону № 1282-XII та Порядку № 1078 (у редакції після набрання чинності постановою № 1013), з 01.12.2015 базовим місяцем для індексації грошового забезпечення військовослужбовців є січень 2008 року.
Аналогічний підхід підтримано Верховним Судом у постановах від 26.01.2022 у справі №400/1118/21, від 12.05.2022 у справі № 200/7006/21, від 28.06.2022 у справах № 420/4841/21, №640/8991/21, від 21.03.2023 у справі № 620/7687/21, де також наголошено, що зміна розміру надбавок, доплат або премій не створює нового базового місяця, якщо не підвищується посадовий оклад.
Крім того, у постановах від 23.03.2023 у справі № 400/3826/21, від 13.04.2023 у справах №420/18162/21, № 420/9187/21 Верховний Суд деталізував, що індексація грошового забезпечення складається з «поточної» індексації та індексації-різниці, які мають різну правову природу, але обидві є складовими грошового забезпечення і підлягають обов`язковому нарахуванню та виплаті.
Так, як убачається з довідки-розрахунку індексації № 140, Відповідач при розрахунку індексації грошового забезпечення Позивача за період з 01.05.2015 по 01.08.2016 визначив базовими місяцями травень 2015 року, червень 2015 року, серпень 2015 року, вересень 2015 року та лютий 2016 року, що було зумовлено, на думку Відповідача, підвищенням розміру окремих складових грошового забезпечення.
Разом з тим, з особових карток грошового забезпечення позивача за 2015– 2016 роки не вбачається підвищення саме посадового окладу як складової, встановленої Постановою № 1294.
Змін зазнавали розміри надбавок, премій та інших доплат, які за усталеною практикою Верховного Суду не є підставою для зміни базового місяця.
Як зазначено вище, Верховний Суд у вказаних постановах (наприклад, у справі №200/9297/19-а від 10.09.2020 та № 400/1118/21 від 26.01.2022) дійшов висновку, що у період з 01.12.2015 по 28.02.2018 для військовослужбовців базовим місяцем для індексації грошового забезпечення є січень 2008 року, оскільки саме в цьому місяці відбулося останнє нормативне підвищення посадових окладів.
Суд врахував, що мотиви, які відповідач навів у довідці-розрахунку та листі від 06.02.2025 року, а також у відзиві на позов, не свідчать про наявність нормативного підвищення посадового окладу позивача у 2015– 2016 роках, яке б зумовило заміну базового місяця з січня 2008 року на інші місяці 2015– 2016 років.
З огляду на це, суд першої інстанції вірно зазначив, що визначення відповідачем базових місяців травня, червня, серпня, вересня 2015 року та лютого 2016 року, як підстави для не нарахування індексації Позивачеві у більшості місяців спірного періоду, суперечить вимогам Порядку № 1078 та зазначеним правовим висновкам Верховного Суду.
Тому, з урахуванням принципу ефективного судового захисту, суд першої інстанції обгрунтовано зобов`язав відповідача здійснити перерахунок та виплату індексації за зазначений період із застосуванням січня 2008 року як базового місяця з урахуванням вже виплачених сум.
В іншій частині рішення суду сторонами не оскаржено.
Враховуючи встановлені у справі обставини, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку і, а доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують та не дають правових підстав для скасування оскаржуваного судового рішення.
Щодо інших доводів скаржників, колегія суддів зазначає, що у рішення ЄСПЛ по справі «Ґарсія Руіз проти Іспанії», заява № 30544/96, п. 26, ECHR 1999-1, Суд зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, це не може розумітись як вимога детально відповідати на кожен довід.
Відповідно до частин першої, другої, третьої статті 242 КАС України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Зазначеним вимогам закону рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 січня 2026 року відповідає.
Відповідно до ст. 316 КАС України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а ухвалу без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального та процесуального права.
Апеляційний суд вважає, що Хмельницький окружний адміністративний суд не допустив неправильного застосування норм матеріального права чи порушень норм процесуального права при ухваленні судового рішення, внаслідок чого апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а судове рішення без змін.
Одночасно слід зазначити, що в контексті положень п.6 ч.6 ст.12 КАС України дана справа відноситься до категорій справ незначної складності, а тому відповідно до п.2 ч.5 ст.328 цього Кодексу судове рішення за результатами її розгляду судом апеляційної інстанції в касаційному порядку оскарженню не підлягає.
Керуючись ст.ст. 243, 250, 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 329 КАС України, суд 
П О С Т А Н О В И В :
Апеляційну скаргу Військової частини НОМЕР_1 залишити без задоволення, а рішення Хмельницького окружного адміністративного суду від 15 січня 2026 року - без змін.
Постанова суду набирає законної сили з дати її ухвалення та оскарженню не підлягає. 

Головуючий	 		Сторчак В. Ю.	
 	 	 	 	
Судді	 	  	Граб Л.С.    Матохнюк Д.Б.