ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

14 вересня 2026 року Чернігів Справа № 620/6830/26

Чернігівський окружний адміністративний суд під головуванням судді Лукашової О.Б., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Приватно - орендного сільськогосподарського підприємства "Колос" до Остерської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю ''Совер'', про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії,

У С Т А Н О В И В:

Приватно - орендне сільськогосподарське підприємство "Колос" звернулось до Чернігівського окружного адміністративного суду з позовом до Остерської міської ради, в якому просить:
Визнати протиправним та скасувати рішення ОСТЕРСЬКОЇ МІСЬКОЇ РАДИ «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок не витребуваних (нерозподілених) земельних часток(паїв) в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ТОВ «СОВЕР» № 105-36/VIII від 27 березня 2026 року. 
В обґрунтування позову вказано, що рішення Остерської міської ради № 105-36/VIII від 27 березня 2026 року є незаконним та підлягає скасуванню, оскільки було прийняте з численними порушеннями норм законодавства, а саме: 
- всупереч вимогам законодавства та власного Регламенту роботи, відповідач не здійснював оприлюднення проекту оскаржуваного рішення взагалі жодним способом. Засідання постійної комісії з питань регулювання з питань регулювання земельних відносин, розвитку територій, де обговорювалося питання винесення на розгляд сесії оскаржуваного рішення, проводилося в той же день, що і сесія – 27 березня 2026 року. Даний факт, вказує на те, що проекту оскаржуваного рішення не існувало взагалі до 27 березня 2026 року.
- у перелік земельних ділянок зазначених у додатку № 1 до оскаржуваного рішення були включені земельні ділянки на які видані державні акти на праві власності, зокрема на підставі державного акту на право колективної власності на землю серії І-ЧН № 000141 частина земельних ділянок належать позивачу, як правонаступнику Пайового господарства «Колос» (Колективного сільськогосподарського підприємства «Колос»). 
- земельні ділянки, що залишились у володінні Позивача після розпаювання, та відсутність будь-якого рішення власника, або уповноваженого органу Позивача (як правонаступника), щодо частини земель пайового фонду КСП Колос опосередковує правоволодіння Позивача щодо земельної ділянки, як на час набуття права власності, так і на час прийняття оскаржуваного рішення Відповідачем. Припинення права власності, що перебуває у колективній власності на земельну ділянку (пай) не інакше як за завершенням процедури розподілу та витребування земельної ділянки та реєстрацію права власності за пайовиком. Законодавством не передбачає повноважень місцевої ради на вилучення земель пайового фонду колективних сільськогосподарських підприємств, за відсутності підстав, визначених чинним законодавством.
- у додатку № 1 до оскаржуваного рішення, спостерігається зазначення одних і тих жне земельних ділянок декілька разів, як окремих земельних ділянок. Так, пай № 597 вказаний у переліку під порядковими номерами: 27 та 34, пай № 599 вказаний у переліку під порядковими номерами: 28 та 35, пай № 615 вказаний у переліку під порядковими номерами: 29 та 36, пай № 623 вказаний у переліку під порядковими номерами: 30 та 37, пай № 633 вказаний у переліку під порядковими номерами: 38 та 31, пай № 652 вказаний у переліку під порядковими номерами: 32 та 37.
- по всіх питаннях порядку денного 27.03.2026, зокрема і по питанню № 105, жодного обговорення, виступів та доповідей, в супереч ст. 23-28 Робочого регламенту, не відбувалося. Перед початком розгляду земельних питань головуючий вніс пропозицію голосувати «пакетами». Поняття «голосування пакетами» не визначено чинним законодавством України та Робочим регламентом відповідача, а також не встановлено порядку такого голосування, також до протоколу не внесено жодних відомостей про прийняття рішення про голосування «пакетами» по земельних питаннях.
У відзиві на позов відповідач заперечує проти задоволення позову та зазначає, що процедура розгляду та прийняття оскаржуваного рішення повністю відповідала вимогам законодавства, оскільки:
- у період дії воєнного стану на акти органів місцевого самоврядування, військово-цивільних адміністрацій та військових адміністрацій, а також їх посадових осіб НЕ поширюються вимоги пункту 3 частини першої (у частині оприлюднення проектів актів), частини четвертої статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації», Закону України «Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності» та Закону України «Про державну допомогу суб`єктам господарювання», а тому у відповідач не зобов`язаний був оприлюднювати проект рішень органів місцевого самоврядування, не пізніш як за 10 робочих днів до дати їх розгляду з метою прийняття.
- Остерська міська рада вжила заходів щодо початку процесу інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення шляхом надання ТОВ «СОВЕР» дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості) оформленим оскаржуваним рішенням №105-36/VIII від 27.03.2026. Адже до моменту розроблення технічної документації та внесення відповідних відомостей до Державного земельного кадастру остаточно встановити межі, площу, конфігурацію та правовий статус кожної земельної ділянки є об`єктивно неможливим.
- прийняте Остерською міською радою рішення № 105-36/VIII від 27.03.2026 є ненормативним актом, який вичерпує свою дію внаслідок його виконання (розробки технічної документації, яка у подальшому ще має бути затверджена суб`єктом владних повноважень). Саме по собі скасування такого рішення не відновлює та не припиняє жодних речових прав на земельні ділянки, оскільки такі права виникають лише після завершення усієї передбаченої законом процедури землеустрою та прийняття відповідного рішення компетентним органом. Винесення у подальшому питання про його затвердження органом місцевого самоврядування, серед іншого, визначаються (узгоджуються) її межі та з`ясовується наявність правових та фактичних перешкод для надання її у власність, зокрема спірність прав щодо ділянки. Тобто, наведені обставини враховуються органом, що розпоряджається землями, під час затвердження проекту та надання земельної ділянки у власність, а НЕ на стадії надання дозволу на розробку проекту землеустрою.
- зазначаючи про необхідність та важливість проведення інвентаризації масиву земель сільськогосподарського призначення, встановлення правового статусу земельних ділянок та їх формування, а також про належність спірних земельних ділянок ПОП «КОЛОС» на праві колективної власності на підставі державного акту на право колективної власності на землю серії І-ЧН № 000141 від 31.12.1995, Позивач жодного разу не звертався до Остерської міської ради за дозволом на розробку документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) в натурі (на місцевості), не ініціював питання необхідності проведення інвентаризації спірних земельних ділянок, а також – не вчиняв будь-яких дій, спрямованих на їх формування та індивідуалізацію як окремих об`єктів цивільних прав.
- доводи Позивача щодо зазначення у додатку № 1 до оскаржуваного рішення № 105-36/VIII від 27.03.2026 окремих земельних ділянок декілька разів абсолютно не свідчать про протиправність даного рішення . Наведені обставини мають ознаки технічної описки, яка не впливає на зміст прийнятого рішення, не породжує жодних правових наслідків та сама по собі не може бути підставою для визнання його незаконним.
- Позивач, посилаючись у позовній заяві на два державні акти на право власності на землю (на ім`я ОСОБА_1 та ОСОБА_2 ) як на доказ можливого порушення прав відповідних осіб, - фактично обґрунтовує позов можливим порушенням прав третіх осіб, а не власних прав чи охоронюваних законом інтересів. Водночас, саме особи, яким належать відповідні земельні ділянки та які є носіями речових прав на них мають право самостійно звернутися за їх захистом у встановленому законом порядку, а ПОСП «Колос» не наділене повноваженнями діяти від їхнього імені.
- Головуючим було оголошено про розгляд питання щодо надання дозволу на розроблення технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) у натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ТОВ «СОВЕР». Після оголошення питання жоден із депутатів не заявив про необхідність його обговорення та не висловив заперечень проти прийняття рішення без такого обговорення, у зв`язку з чим головуючим питання було поставлено на голосування. За результатами відкритого поіменного голосування рішення підтримано більшістю депутатів від загального складу ради.
- за наявними у матеріалах справи актами приймання-передачі майна неможливо встановити, що до ПОСП «КОЛОС» перейшли землі колективної власності, на які було видано державний акт на право колективної власності на землю серії І-ЧН № 000141, а не інші землі. Сам по собі державний акт на право колективної власності не підтверджує, що саме ПОСП «КОЛОС», тобто позивач, є носієм відповідного права, оскільки позивач повинен довести безперервність переходу до нього цього права від особи, зазначеної у державному акті. Натомість належні та допустимі докази такого переходу відсутні.
- на момент прийняття оскаржуваного рішення № 105-36/VIII від 27.03.2026 спірні невитребувані (нерозподілені) земельні частки (паї) не були сформовані як земельні ділянки у розумінні статті 79-1 Земельного кодексу України, їм не були присвоєні кадастрові номери, а відтак вони не були окремими об`єктами цивільних прав, а тому у позивача, не виникло жодного речового права щодо цих земельних ділянок, а рішення Остерської міської ради № 105-36/VIII від 27.03.2026 лише розпочало процедуру формування земельних ділянок, необхідну для подальшого встановлення їх правового режиму. Відповідно, саме по собі прийняття такого рішення не створює, не змінює і не припиняє жодних прав Позивача та не може розцінюватися як порушення його прав чи законних інтересів.
У відповіді на відзив позивач наполягає на задоволені позову та вказує таке:
- приписи частини 10 статті 9 Закону України «Про правовий режим воєнного стану» не може тлумачитися як повне звільнення органів місцевого самоврядування від обов`язку забезпечувати відкритість своєї діяльності та оприлюднювати проєкти рішень та не означає автоматичного скасування самого обов`язку оприлюднення. Інше тлумачення фактично означало б, що протягом усього періоду воєнного стану органи місцевого самоврядування можуть приймати будь-які рішення без їх попереднього доведення до відома територіальної громади, що суперечило б принципам відкритості, гласності та підзвітності місцевого самоврядування, закріпленим Конституцією України та Законом України «Про місцеве самоврядування в Україні».
- орган місцевого самоврядування прийняв рішення, не знаючи, чи є земельні ділянки невитребуваними паями, чи перебувають вони у приватній або колективній власності, чи мають кадастрові номери, вважаючи, що всі ці питання можуть бути встановлені вже після прийняття рішення. Такий підхід суперечить принципу законності та принципу належного урядування, оскільки адміністративний акт повинен прийматися лише після повного з`ясування всіх істотних обставин. 
- включення до додатку до рішення земельних ділянок, які вже мають власників, сформовані або навіть повторюються декілька разів, не може розглядатися як звичайна технічна описка. Такі обставини свідчать про відсутність належної перевірки вихідних даних перед прийняттям рішення, що ставить під сумнів законність усього процесу його прийняття.
- не заслуговує на увагу довід відповідача про те, що рада у майбутньому може відмовити у затвердженні технічної документації, якщо будуть виявлені обставини, які перешкоджають її затвердженню. Законність рішення суб`єкта владних повноважень оцінюється виходячи з обставин, які існували на момент його прийняття, а не з огляду на можливість подальшого усунення його недоліків або прийняття іншого рішення в майбутньому. Орган місцевого самоврядування не вправі приймати рішення без належної перевірки правового статусу земельних ділянок, покладаючи проведення такої перевірки на наступні стадії процедури.
- при розгляді справи № 2-а-14/07 Київським апеляційним адміністративним судом встановлено як факт правонаступництва ПРИВАТНО-ОРЕНДНОГО СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКОГО ПІДПРИЄМСТВА «КОЛОС» так і факт належності акту колективної власності на землю позивачеві, що відображено в постанові від 21 лютого 2008 року.
У запереченнях відповідач наполягає на відмові у задоволенні позову та зазначає таке:
- на момент прийняття оскаржуваного рішення № 105-36/VIII від 27.03.2026 в Україні діяв правовий режим воєнного стану, вимоги частини четвертої статті 15 Закону України «Про доступ до публічної інформації» щодо обов`язкового попереднього оприлюднення проєктів актів органів місцевого самоврядування не підлягали застосуванню.
Третя особа правом на надання пояснень не скористалася.

Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 16.06.2026 у задоволенні заяви представника позивача про забезпечення позову у справі за позовом Приватно - орендного сільськогосподарського підприємства "Колос" до Остерської міської ради, Товариства з обмеженою відповідальністю «Совер» про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії відмовлено.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 19.06.2026 позовну заяву залишено без руху та надано позивачу строк для усунення недоліків позовної заяви.
Ухвалою Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.07.2026 прийнято позовну заяву до розгляду та відкрито провадження у справі в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення (виклику) сторін та проведення судового засідання за наявними у справі матеріалами, залучено до участі у справі Товариство з обмеженою відповідальністю ''Совер'' як третю особу, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача.
Ухвалою суду від 14.09.2026 у задоволенні клопотання представника позивача про розгляд справи за правилами загального позовного провадження відмовлено, у задоволенні клопотання про виклик свідків відмовлено.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.
Рішенням 20 сесії 21 скликання від 28.01.1993 Остерська міська рада народних депутатів Козелецького району Чернігівської області вирішила схвалити проєкт роздержавлення земель колгоспу «Заповіт Леніна», який передбачає передачу в колективну власність 2547,3 га землі.
Протоколом зборів уповноважених колгоспників колгоспу «Заповіт Леніна» від 05.02.1993 прийнято форму господарювання: пайове товариство та змінено назву господарства колгосп «Заповіт Леніна» на пайове товариство «Колос».
Статут пайового господарства «Колос» затверджений розпорядженням Козелецької районної адміністрації від 14.12.1993 №357 (протокол №1 від 5.02.93 загал. зборів уповноважених), пунктом 1.1 якого передбачено, що колективне сільськогосподарське підприємство є добровільним об`єднанням громадян для спільного виробництва сільськогосподарської та іншої продукції і діє на засадах підприємництва і самоврядування. 
Протоколом зборів пайового господарства «Колос» від 11.02.2000 №2 затверджено роботи з реорганізації пайового господарства «Колос». Також був затверджений перелік майна: а) пайовий фонд; б) резервний фонд, в) соціальна сфера; г) що не паюється; д) на погашення боргів; ж) засновників. При цьому майно пайового фонду передати співвласника у власність, майно резервного фонду передати правонаступнику із правом використання його на свій розсуд на 3 роки, при чому майно, що залишиться розподілити між співвласниками, а інше господарство правонаступник повинен буде відшкодувати співвласникам, майно соціальної сфери передати у сільську раду, а до передачі віддати у користування товариству, майно, що не паюється передати у користування новій юридичній особі; майно засновників передати у власність засновників; майно на погашення боргів передати товариству, як правонаступнику у власність.
Розпорядженням Козелецької районної адміністрації від 14.03.2000 №121 перереєстровано пайове господарство «Колос» у сільськогосподарський виробничий кооператив «Колос». Визнано сільськогосподарський виробничий кооператив «Колос», у межах визначених законодавством, правонаступником майнових прав та обов`язків пайового господарства «Колос».
Статут сільськогосподарського виробничого колектив «Колос» затверджений установчими зборами від 11.02.2000 протокол №2 та зареєстрований рішенням державної адміністрації Козелецького району Чернігівської області від 14.03.2000 №121, свідоцтво №0059, реєстраційний номер 0059, згідно із пунктом 2.1 якого, кооператив є юридичною особою відповідно до чинного законодавства України. Кооператив створюється у процесі реорганізації, є правонаступником КСП «Колос», юридична адреса КСП Чернігівська обл, Козелецький район, м. Остер, Леніна 103.
Протоколом зборів засновників СВК «Колос» від 03.02.2001 №4 було вирішено реорганізувати сільськогосподарський виробничий кооператив «Колос» у приватно-орендне сільськогосподарське підприємство «Колос» шляхом перетворення, причому приватне підприємство є правонаступником СВК «Колос». 
Розпорядженням Козелецької районної державної адміністрації від 06.03.2001 №91 перереєстровано сільськогосподарський виробничий кооператив «Колос» у приватно-орендне сільськогосподарське підприємство «Колос». Визнано приватно-орендне сільськогосподарське підприємство «Колос», у межах визначених законодавством, правонаступником майнових прав та обов`язків СВК «Колос».
Приватно-орендне сільськогосподарське підприємство «Колос» (код 03799280) 06.03.2001 було зареєстровано в державному реєстрі юридичних осіб, що підтверджується свідоцтвом серії А00 №1000334.
Відповідно до довідки Головного управління статистики у Чернігівській області від 27.04.2007 №320/04-1-10 ПРИВАТНО-ОРЕНДНЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО „КОЛОС” (ід. код 03799280) було організовано на основі внесення у ЄДРПОУ таких змін. Спочатку, рішенням Козелецької районної державної адміністрації № 175 від 02.07.1993 року, було зареєстровано ПАЙОВЕ ТОВАРИСТВО „КОЛОС” (ід. код 03799280). Потім, рішенням Козелецької РДА № 121 від 14.03.2000 року, товариство було перереєстровано у СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКИЙ ВИРОБНИЧИЙ КООПЕРАТИВ „КОЛОС”. Останнім рішенням Козелецької РДА № 91від 06.03.2001 року СВК „КОЛОС” перереєструвалося в ПРИВАТНО-ОРЕНДНЕ СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКЕ ПІДПРИЄМСТВО „КОЛОС”.
Згідно із довідкою виконавчого комітету Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області від 19.01.2009 №3-8/3 на території Остерської міської ради до 02.07.1993 року вів господарську діяльність колгосп “Заповіт Леніна”, який був реорганізований в пайове господарство “Колос”. 4 березня 2000 року ПГ “Колос” було реорганізовано в СВК “Колос”. За період із 1993 року по 2000 рік інших колективних сільгосппідприємств на території міської ради не було.
Згідно із Державним актом на право колективної власності на землю від 31.10.1995 серія І-ЧН №000141 колективному сільськогосподарському підприємству «Колос» на праві колективної власності передано 3340,2 га відповідно до рішення 15 сесії 21 скликання Козелецької районної ради від 02.04.1993.
Постановою Київського апеляційного суду від 21 лютого 2008 року у справі №2-а-14/07 скасовано рішення Козелецького районного суду Чернігівської області від 04 травня 2007 року та прийнято нове рішення, яким позовні вимоги Приватно-орендного сільськогосподарського підприємства «Колос» до Козелецької районної ради Чернігівської області. за участю третьої особи - Козелецького районного відділу земельних ресурсів, про оскарження рішення від 10.11.2000р. та скасування державних актів - задоволено. Скасовано рішення дванадцятої сесії двадцять третього скликання Козелецької районної ради від 10.11.2000р. в частині припинення права постійного користування та права колективної власності ІІОСП «Колос» на землю, зі скасуванням дії виданого державного акту серії І-ЧН 000141.
Постановою Козелецького районного суду Чернігівської області від 02.04.2013 у справі №734/541/13-а скасовано постанову заступника начальника Управління - Начальника відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Управління контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області, старшого державного інспектора Зязя Олександра Миколайовича від 15 лютого 2013 року № 18 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності по ст. 53-1 КУпАП, а провадження в справі закрито. В цій справі суд дійшов висновку, що не витребувані земельні частки (паї) - землі сільськогосподарського призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 67,311 га, що використовує ПОСП «Колос» в собі директора ОСОБА_3 на території Остерської міської ради та Одинцівської сільської ради, Козелецького району перебувають у приватній власності на підставі Державного акту на право колективної власності на землю.
Згідно із довідкою Управління Держкомзему у Козелецькому районі Чернігівської області від 22.06.2010 №01-16/1063 станом 07.08.2006 кількість осіб, що мають право на земельну частку (пай) на землях колишнього КСП “Колос” на території Остерської міської, Одинцівської та Біликівської сільських рад становить 1167 чоловік, з них 117 чоловік отримали державний акт на право на земельну частку (пай) взамін сертифікату з земель першої черги приватизації колишнього КСП «Колос». 
Протоколом зборів власників сертифікатів на земельні частки (паї) колишнього КСП «Колос» на території Остерської міської та Одинцівської сільської рад від 21.08.2010 був затверджений проект землеустрою щодо організації території земельних часток (паїв) із земель колишнього КСП «Колос» на території Остерської міської та Одинцівської та Біликівської сільських рад, яким передбачено площа сільськогосподарських угідь, що підлягає розпаюванню 2446,66 га, в тому числі: ріллі – 1862,31 га, сіножаті – 489,31 га, пасовища – 94,94 га. 
Було виключено з розподілу земельні ділянки загальною площею 347.32 га, з них: рілля 85.02 га- в межах Одинцівської сільської ради - 21.38 га - класифікувати їх як: землі історико- культурного фонду - 7.7 га, під проектними дорогами 13.68 га, в межах Остерської міської ради- 63.64 га - класифікувати їх як: лісовкриті землі 29.52 га, землі історико-культурного призначення 13.0 га проектні дороги 21.12 га; сіножать - 147.59 га - в межах Остерської міської ради 139.55 га - класифікувати їх як: землі в водоохоронних зонах 39.27 га, лісовкриті землі 9.02 га, землі історико-культурного призначення 3.6. га, під проектними дорогами 13.10 га, в межах Біликівської сільської ради - 8.04 га - класифікувати їх як: заболочені землі 4.34 га, під проектними дорогами 3,70 га; пасовище - 114.71 га в межах Одинцівської сільської ради - 9.49 га - класифікувати їх, як: землі в водоохоронних зонах - 4.42 га, заболочені землі 1.32 га, під проектними дорогами 9.49 га, в межах Остерської міської ради 105.22 га - класифікувати їх як: землі в водоохоронних зонах 30.57 га, лісовкриті землі 12.40 га, заболочені землі 51.40 га, землі історико-культурного призначення 3.0 га, під проектними дорогами 7.85 га
Розпорядженням Козелецької районної державної адміністрації від 21.09.2010 №682 був погоджений Проєкт землеустрою, що був розроблений Hayково-впроваджувальною фірмою "Нові технології" м. Херсон інв.№ 046-46-102 на підставі розпорядження Козелецької районної державної адміністрації від 05.07.2006 №253. Вказаним проектом передбачено розпаювання сільськогосподарських угідь площею 2446,66 га та 1050 паїв.
Розпорядженням Козелецької районної державної адміністрації від 05.10.2010 №732 передано громадянам земельні ділянки, в розмірі земельної частки (паю), безоплатно у власність для ведення товарного сільськогосподарського виробництва згідно сертифікатів та надано дозвіл на виготовлення в установленому порядку державних актів на прано власності па земельні ділянки із земель колективної власності колишнього КСІІ .„Колос" на території Одинцівської та Біликівської сільських рад згідно додатку. 
Згідно із Актом від 05.08.2006 технік – землевпорядник Hayково-впроваджувальною фірмою "Нові технології" передав межові знаки, розташовані на території Одинцівської сільської ради представнику вказаної ради.
30.01.2026 Товариство з обмеженою відповідальністю «СОВЕР» звернулось до Голови Остерської міської ради з проханням надати дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок невитребуваних(нерозподілених) земельних часток (паїв), в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колишніх КСП на території Остерської міської ради Чернігівського району згідно з переліком.
Розгляд питання про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок невитребуваних(нерозподілених) земельних часток (паїв), в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва ТОВ «СОВЕР» було розглянуто на засіданні постійної комісії Остерської міської ради з питань регулювання земельних відносин, розвитку територій 27.03.2026 та одноголосно підтримано, що підтверджується відеозаписом (з 22:16 по 23:24).
27 березня 2026 року на пленарному засіданні тридцять шостої сесії восьмого скликання Остерської міської ради, здійснювався розгляд, зокрема, питання щодо клопотання ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «СОВЕР» про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок невитребуваних(нерозподілених) земельних часток (паїв), в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва із земель колишніх КСП на території Остерської міської ради Чернігівського району (105 питання порядку денного), за результатами розгляду одноголосно прийнято рішення про задоволення клопотання, що підтверджується протоколом та відеозаписом засідання (з46:28 по 47:07).
Згідно із рішенням від 27 березня 2026 року № 105-36/VIII міська рада вирішила надати ТОВ «СОВЕР» дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення(відновлення) меж земельних ділянок, невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв), в натурі(на місцевості) з метою подальшої передачі в оренду, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код 01.01) із земель колишніх КСП на території Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області (перелік згідно Додатку 1 ). 
У додатку № 1 до рішення Остерської міської ради від 27 березня 2026 року №105-36/УІІІ вказано перелік земельних ділянок, невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва, зокрема:
- 25 ділянок на території Остерської міської ради за межами с. Крехаїв (бувша Крехаївська сільська рада) загальною площею 22,6401 га, а саме:
1) пай № 3/15 біля 7422084500:03:103:0014 площею 0,9300 га 
2) пай №3/38 біля 7422084500:03:103:0043 площею 0,9300 га 
3) пай № 2/66 біля 7422084500:03:102:0073 площею 0,8600 га 
4) пай № 2/79 біля 7422084500:39:042:1078 площею 0,8600 га 
5) пай № 2/103 біля 7422084500:03:102:0102 площею 0,8600 га 
6) пай № 2/107 біля 7422084500:39:041:0106 площею 0,8600 га 
7) пай № 2/124 біля 7422084500:03:102:0141 площею 0,8600 га 
8) пай № 2/136 біля 7422084500:03:102:0153 площею 0,8600 га 
9) пай № 2/151 біля 7422084500:03:102:0169 площею 0,8600 га 
10) пай № 2/160 біля 7422084500:03:102:0179 площею 0,9300 га 
11) пай № 2/178 біля 7422084500:39:041:1179 площею 0,8601 га 
12) пай № 2/185 біля 7422084500:39:041:0188 площею 0,8600 га 
13) пай № 1/212 біля 7422084500:03:101:0239 площею 0,9300 га 
14) пай № 1/226 біля 7422084500:03:101:0254 площею 0,8600 га 
15) пай № 1/272 біля 7422084500:39:034:1271 площею 0,9300 га 
16) пай № 1/339 біля 7422084500:03:101:0371 площею 0,9300 га 
17) пай № 1/344 біля 7422084500:03:101:0376 площею 0,9300 га 
18) пай № 1/359 біля 7422084500:03:101:0396 площею 0,9300 га 
19) пай № 1/380 біля 7422084500:03:101:0417 площею 0,9300 га 
20) пай № 1/407 біля 7422084500:03:101:0444 площею 0,9300 га 
21) пай № 1/469 біля 7422084500:03:101:0510 площею 0,9300 га 
22) пай № 1/492 біля 7422084500:03:101:0535 площею 0,9300 га 
23) пай № 1/568 біля 7422084500:03:101:0613 площею 0,9300 га 
24) пай № 1/601 біля 7422084500:03:101:0646 площею 0,9300 га 
25) пай № 1/602 біля 7422084500:03:101:0649 площею 1,0200 га 
- 46 ділянок на території Остерської міської ради за межами загальною площею 77,0892 га, а саме:
1) пай № 210 біля 7422010400:31:297:0211 площею 2,0545 га
2) пай № 241 біля 7422010400:31:317:0240 площею 1,6436 га 
3) пай № 242 біля 7422010400:31:317:0243 площею 1,7077 га 
4) пай № 246 біля 7422010400:31:317:0245 площею 2,0545 га 
5) пай № 249 біля 7422010400:31:317:0004 площею 2,0545 га 
6) пай № 250 біля 7422010400:31:317:0251 площею 2,0545 га 
7) пай № 268 біля 7422010400:31:317:0267 площею 1,6436 га 
8) пай № 271 біля 7422010400:31:317:0270 площею 1,8379 га 
9) пай № 286 біля 7422010400:31:316:0001 площею 2,0555 га 
10) пай № 330 біля 7422010400:31:316:0331 площею 2,0545 га 
11) пай № 363 біля 7422010400:31:316:0364 площею 2,0545 га 
12) пай № 378 біля 7422010400:31:316:0377 площею 1,2327 га 
13) пай № 395 біля 7422010400:31:316:0394 площею 1,6580 га 
14) пай № 396 біля 7422010400:31:316:0397 площею 1,7070 га 
15) пай № 421 біля 7422010400:31:316:0420 площею 1,3708 га 
16) пай № 425 біля 7422010400:31:316:0424 площею 1,3708 га 
17) пай № 426 біля 7422010400:31:316:1428 площею 1,3708 га 
18) пай № 434 біля 7422010400:31:316:0433 площею 1,3416 га 
19) пай № 445 біля 7422010400:31:315:0444 площею 1,2327 га 
20) пай № 478 біля 7422010400:31:315:0477 площею 2,0545 га 
21) пай № 492 біля 7422010400:31:315:0491 площею 1,9585 га 
22) пай № 493 біля 7422010400:31:315:0494 площею 1,9406 га 
23) пай № 524 біля 7422010400:31:296:0523 площею 2,0545 га 
24) пай № 1/2 547 біля 7422010400:31:296:1547 площею 0,7971 га 
25) пай № 560 біля 7422010400:31:296:0561 площею 1,6171 га 
26) пай № 568 біля 7422010400:31:296:0567 площею 1,3696 га 
27) пай № 597 біля 7422010400:31:296:0596 площею 1,3696 га 
28) пай № 599 біля 7422010400:31:296:0598 площею 1,3702 га 
29) пай № 615 біля 7422010400:31:314:0614 площею 2,0545 га 
30) пай № 623 біля 7422010400:31:314:0622 площею 2,0545 га 
31) пай № 633 біля 7422010400:31:296:0632 площею 1,8457 га 
32) пай № 652 біля 7422010400:31:296:0651 площею 1,3696 га 
33) пай № 658 біля 7422010400:31:296:0567 площею 1,3696 га 
34) пай № 597 біля 7422010400:31:296:0596 площею 1,3696 га 
35) пай № 599 біля 7422010400:31:296:0598 площею 1,3702 га 
36) пай № 615 біля 7422010400:31:314:0614 площею 2,0545 га 
37) пай № 623 біля 7422010400:31:314:0622 площею 2,0545 га 
38) пай № 633 біля 7422010400:31:296:0632 площею 1,8457 га 
39) пай № 652 біля 7422010400:31:296:0651 площею 1,3696 га 
40) пай № 657 біля 7422010400:31:296:1658 площею 1,3696 га 
41) пай № 1/2 658 біля 7422040400:31:296:1658 площею 0,6848 га 
42) пай № 673 7422010400:31:296:0673 площею 2,0545 га 
43) пай № 681 біля 7422010400:31:296:0680 площею 2,0545 га 
44) пай № 693 біля 7422010400:31:296:1693 площею 1,0274 га
45) пай № 697 біля 7422010400:31:314:0696 площею 2,0545 га
46) пай № 698 площею 2,0545 га
Позивач вважаючи вказане рішення протиправним, звернувся до суду з цим позовом.

Надаючи правову оцінку обставинам справи, суд зазначає таке.
Частиною другою статті 19 Конституції України встановлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власності, а також порядок обміну цими земельними ділянками, особливості розпорядження землями та використання земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між власниками земельних часток (паїв) визначає Закон України від 05.06.2003 № 899-IV «Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)» (далі Закон №899-IV).
Відповідно до статті 1 Закону №899-IV право на земельну частку (пай) мають: колишні члени колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, у тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які отримали сертифікати на право на земельну частку (пай) у встановленому законодавством порядку;
громадяни - спадкоємці права на земельну частку (пай), посвідченого сертифікатом;
громадяни та юридичні особи України, які відповідно до законодавства України набули право на земельну частку (пай);
громадяни України, евакуйовані із зони відчуження, відселені із зони безумовного (обов`язкового) або зони гарантованого добровільного відселення, а також громадяни України, що самостійно переселилися з територій, які зазнали радіоактивного забруднення, і які на момент евакуації, відселення або самостійного переселення були членами колективних або інших сільськогосподарських підприємств, а також пенсіонери з їх числа, які проживають у сільській місцевості. 
Згідно із статтею 2 Закону №899-IV основним документом, що посвідчує право на земельну частку (пай), є сертифікат на право на земельну частку (пай), виданий районною (міською) державною адміністрацією.
Документами, що посвідчують право на земельну частку (пай), також є:
свідоцтво про право на спадщину;
посвідчені у встановленому законом порядку договори купівлі-продажу, дарування, міни, до яких додається сертифікат на право на земельну частку (пай);
рішення суду про визнання права на земельну частку (пай).
Документом, що посвідчує право на земельну частку (пай) громадян України, зазначених в абзаці п`ятому частини першої статті 1 цього Закону, є трудова книжка члена колективного або іншого сільськогосподарського підприємства (за наявності) чи нотаріально засвідчена виписка з неї (за наявності) або відомості про трудову діяльність з реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов`язкового державного соціального страхування.
Невитребуваною є земельна частка (пай), на яку не отримано документа, що посвідчує право на неї, або земельна частка (пай), право на яку посвідчено відповідно до законодавства, але яка не була виділена в натурі (на місцевості) (частина 2 статті 13 Закону № 899-IV).
Нерозподілені земельні ділянки, невитребувані частки (паї) після формування їх у земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк, визначений у договорі оренди земельної ділянки, але не довше, до дня державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участі у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі цінним листом з описом вкладення та повідомленням про вручення або шляхом вручення відповідного повідомлення особисто, якщо відоме їх місцезнаходження. З моменту державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності. У разі якщо договір оренди невитребуваної (нерозподіленої) земельної ділянки, переданої в оренду в порядку, визначеному цією статтею, закінчився у зв`язку з набуттям права власності на неї до збирання врожаю, посіяного орендарем на земельній ділянці, орендар має право на збирання такого врожаю. Власник земельної ділянки має право на відшкодування збитків, пов`язаних із тимчасовим зайняттям земельної ділянки колишнім орендарем, у розмірі пропорційно до орендної плати з дня припинення договору до дня збирання врожаю. (частина 4 статті 13 Закону № 899-IV).
За приписами абз. 4-5 статті 13 Закону № 899-IV у разі якщо до 1 січня 2028 року власник невитребуваної земельної частки (паю) або його спадкоємець не оформив право власності на земельну ділянку, він вважається таким, що відмовився від одержання земельної ділянки.
Така невитребувана земельна частка (пай) після формування її у земельну ділянку за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради (у разі необхідності формування) за заявою відповідної ради на підставі рішення суду передається у комунальну власність територіальної громади, на території якої вона розташована, у порядку визнання майна безхазяйним.
Особливості використання та розпорядження землями, що залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства визначені статтею 14-1 Закону № 899-IV, а саме:
- У разі якщо власники земельних часток (паїв) після розподілу земельних ділянок, що підлягали паюванню, до 1 січня 2019 року не прийняли рішення про розподіл інших земель, що залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, що не було припинено як юридична особа, та якщо такі землі не передані у власність у порядку, визначеному законом, розподіл таких земель проводиться згідно з вимогами цієї статті за згодою більшості осіб, визначених абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю). (частина 1).
- Організація розподілу земель, що залишилися у колективній власності, здійснюється сільською, селищною, міською радою, на території якої такі землі розташовані. (частина 2).
- Землі, зазначені у частині четвертій статті 7 цього Закону, які залишилися у колективній власності колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, сільськогосподарського акціонерного товариства, підлягають безоплатній передачі до комунальної власності територіальної громади, на території якої вони розташовані. (частина 7).
- Сільськогосподарські угіддя, які підлягали паюванню, однак не були передані до приватної, державної або комунальної власності у порядку, визначеному законом, за рішенням зборів осіб, визначених абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю), можуть бути розпайовані у порядку, встановленому цим Законом. (частина 8).
- До державної реєстрації права власності на земельні ділянки, що залишилися у колективній власності, сільська, селищна, міська рада може надати такі земельні ділянки в оренду на строк до державної реєстрації права власності на такі земельні ділянки. З моменту державної реєстрації права власності на таку земельну ділянку договір оренди припиняється, а державна реєстрація припинення права оренди проводиться одночасно з державною реєстрацією права власності. У разі якщо договір оренди землі колективної власності, переданої в оренду в порядку, визначеному цією статтею, закінчився у зв`язку з набуттям права власності на неї до збирання врожаю, посіяного орендарем на земельній ділянці, орендар має право на збирання такого врожаю. Власник земельної ділянки має право на відшкодування збитків, пов`язаних із тимчасовим зайняттям земельної ділянки колишнім орендарем, у розмірі пропорційно до орендної плати з дня припинення договору оренди до дня збирання врожаю. (частина 14 ).
- Розподіл між власниками земельних часток (паїв) та їх спадкоємцями земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок, має бути здійснений до 1 січня 2028 року. (частина 16).
- У разі якщо до 1 січня 2028 року протокол про розподіл земель, що залишилися у колективній власності після розподілу земельних ділянок між особами, визначеними абзацами другим - четвертим частини першої статті 1 цього Закону, яким були виділені земельні ділянки в розмірі земельної частки (паю), не оформлений у порядку, визначеному цією статтею, та не поданий на затвердження органу місцевого самоврядування, вважається, що суб`єкти права колективної власності відмовилися від права колективної власності на землю, а зазначені землі (крім невитребуваних часток (паїв) і сформованих за їх рахунок земельних ділянок, а також нерозподілених земельних ділянок) передаються у комунальну власність в порядку визнання майна безхазяйним. (частина 17).
Отже, правовий режим нерозподілених земельних ділянок та невитребуваних земельних часток (паїв) є різним. Так, нерозподілена земельна ділянка входить до складу земель, що підлягали паюванню, але в процесі розподілу не була закріплена за жодним власником. У свою чергу, невитребувана частка (пай) - це право особи на земельну частку, яке виникло в процесі паювання земель, але не було реалізоване шляхом виділення земельної ділянки в натурі (на місцевості) або щодо якого власник чи спадкоємець належно не оформив свої права. Подібне правове регулювання обігу нерозподілених земельних ділянок та невитребуваних земельних часток (паїв) обумовлене спільністю механізму їх тимчасового використання до моменту остаточного визначення суб`єкта права на відповідний об`єкт. Метою такого регулювання є забезпечення ефективного використання земель сільськогосподарського призначення та недопущення їх вилучення з господарського обороту.
Обсяг повноважень органу місцевого самоврядування щодо зазначених об`єктів є істотно вужчим порівняно з обсягом повноважень власника земельної ділянки (відповідна рада виконує функції тимчасового управління такими об`єктами). 
Стаття 13 Закону № 899-IV наділяє відповідні сільські, селищні, міські ради як розпорядників нерозподілених земельних ділянок, невитребуваних часток (паїв) повноваженням передавати їх в оренду для використання за цільовим призначенням.
Щодо порушеного права та інтересів позивача, суд звертає увагу, що законом України від 30.01.1992 №2073-ХІІ «Про форми власності на землю» (був введений в дію 30.01.1992 та втратив чинність 08.01.2003) було встановлено, що власність на землю в Україні має такі форми: державна, колективна, приватна. Всі форми власності є рівноправними.
Відповідно до статті 3 Земельного кодексу України від 18.12.1990 №561-ХІІ (в редакції на час отримання державного акту на право колективної власності позивачем та діяв до 01.01.2022, далі ЗК України №561-ХІІ) власність на землю в Україні має такі форми: державну, колективну, приватну. Усі форми власності є рівноправними. Розпоряджаються землею Ради народних депутатів, які в межах своєї компетенції передають землі у власність або надають у користування та вилучають їх. Повноваження щодо передачі, надання та вилучення земельних ділянок місцеві Ради народних депутатів можуть передавати відповідно органам державної виконавчої влади або виконавчим органам місцевого самоврядування.
Статтею 4 ЗК України №561-ХІІ встановлено, що у державній власності перебувають всі землі України, за винятком земель, переданих у колективну і приватну власність. Суб`єктами права державної власності на землю виступають: Верховна Рада України - на землі загальнодержавної власності України; Верховна Рада Республіки Крим - на землі в межах території Республіки, за винятком земель загальнодержавної власності; обласні, районні, міські, селищні, сільські Ради народних депутатів - на землі в межах їх територій, за винятком земель, що перебувають в загальнодержавній власності.
Положеннями статті 5 ЗК України №561-ХІІ визначено, що земля може належати громадянам на праві колективної власності. 
Суб`єктами права колективної власності на землю є колективні сільськогосподарські підприємства, сільськогосподарські кооперативи, садівницькі товариства, сільськогосподарські акціонерні товариства, у тому числі створені на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств. 
Розпорядження земельними ділянками, що перебувають у колективній власності громадян, здійснюється за рішенням загальних зборів колективу співвласників. 
У колективну власність можуть бути передані землі колективних сільськогосподарських підприємств, сільськогосподарських кооперативів, сільськогосподарських акціонерних товариств, в тому числі створених на базі радгоспів та інших державних сільськогосподарських підприємств, землі садівничих товариств - за рішенням загальних зборів цих підприємств, кооперативів, товариств. 
До прийняття такого рішення провадиться передача земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, до відання сільської, селищної, міської Ради народних депутатів.
Відповідно до приписів статті 1 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство» (у редакції, чинній на момент отримання позивачем державного акту на право колективної власності, далі Закон №2114-ХІІ) колективне сільськогосподарське підприємство (надалі - підприємство) є добровільним об`єднанням громадян у самостійне підприємство для спільного виробництва сільськогосподарської продукції та товарів і діє на засадах підприємництва та самоврядування.
Підприємство є юридичною особою, має розрахунковий та інші рахунки в установах банку і печатку із своїм найменуванням.
Підприємства можуть на добровільних засадах об`єднуватися в спілки (об`єднання), бути засновниками акціонерних товариств, які діють на основі своїх статутів. 
Положеннями статті 7 Закону №2114-ХІІ (у редакції, чинній на момент отримання позивачем державного акту на право колективної власності) унормовано, що об`єктами права колективної власності підприємства є земля, інші основні та оборотні засоби виробництва, грошові та майнові внески його членів, вироблена ними продукція, одержані доходи, майно, придбане на законних підставах. Об`єктами права власності підприємства є також частки у майні та прибутках міжгосподарських підприємств та об`єднань, учасником яких є підприємство.
Майно у підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам.
Суб`єктом права власності у підприємстві є підприємство як юридична особа, а його члени - в частині майна, яку вони одержують при виході з підприємства. 
Приписи частин другої та третьої статті 8 Закону №2114-ХІІ (у редакції, чинній на момент отримання позивачем державного акту на право колективної власності) встановлюють, що право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства, збори уповноважених або створений ними орган управління підприємства, якому передано окремі функції по господарському управлінню колективним майном.
Право власності підприємства охороняється законом. Належне йому майно може бути передано державним, кооперативним та іншим підприємствам, організаціям і громадянам за рішенням загальних зборів членів підприємства або зборів уповноважених.
Статтею 10 Закону №2114-ХІІ (у редакції, чинній на момент отримання позивачем державного акту на право колективної власності) визначено, що земля може належати підприємству на праві колективної власності, а також може бути надана у постійне або тимчасове користування, в тому числі на умовах оренди. 
Право власності або право постійного користування землею посвідчується державними актами, а право тимчасового користування землею, в тому числі на умовах оренди, оформляється договором. 
Право підприємства на земельну ділянку або її частину може бути припинено в порядку і на підставах, встановлених Земельним кодексом України.
Аналіз наведених норм свідчить про те, що хоча колективне сільськогосподарське підприємство, сільськогосподарський кооператив, і визначався як суб`єкт права власності у підприємстві, за яким може бути зареєстровано майно, у тому числі шляхом отримання державного акта на землю, власниками, яким належить це майно, є його члени, а розпорядження таким майном здійснюють загальні збори членів підприємства.
Як встановлено судом та не заперечується сторонами, земельні ділянки на які спірним рішенням Остерської міської ради Чернігівського району надано ТОВ «СОВЕР» дозвіл на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок, невитребуваних (нерозподілених) земельних часток (паїв), в натурі (на місцевості) з метою подальшої передачі в оренду, для ведення товарного сільськогосподарського виробництва (код 01.01) із земель колишніх КСП на території Остерської міської ради Чернігівського району Чернігівської області, які були передані у колективну власність для виробництва товарної сільськогосподарської продукції, виданий Державний актом на право колективної власності на землю від 21.10.1995 Колективному сільськогосподарському підприємству «Колос» та які були розпайовані, але не були витребуваними особами на яких були розподілені земельні ділянки (паї).
Згідно із довідкою виконавчого комітету Остерської міської ради Козелецького району Чернігівської області від 19.01.2009 №3-8/3 на території Остерської міської ради до 02.07.1993 вів господарську діяльність колгосп “Заповіт Леніна”, який був реорганізований в пайове господарство “Колос”. 4 березня 2000 року пайове господарство “Колос” було реорганізовано в сільськогосподарський виробничий кооператив “Колос”. За період із 1993 року по 2000 рік інших колективних сільгосппідприємств на території міської ради не було.
Враховую викладене суд дійшов висновку, що колективне сільськогосподарське підприємство «Колос», якому був виданий Державний акт на право колективної власності на землю від 21.10.1995 та пайове господарство «Колос» це одна і таж юридична особа, оскільки згідно із пунктом 1.1 Статуту пайового господарства «Колос» діяло, як колективне сільськогосподарське підприємство.
04.03.2000 пайового господарства «Колос» було реорганізовано в сільськогосподарський виробничий кооператив «Колос».
Згодом сільськогосподарський виробничий кооператив «Колос» було реорганізоване в приватно-орендне сільськогосподарське підприємство «Колос» на підставі Протоколу зборів засновників СВК «Колос» від 03.02.2001 №4 та 06.03.2021 була проведене перереєстрація.
Відповідно до статті 2 Закону України «Про підприємства в Україні» від 27.03.1991 №887-ХІІ (в редакції на момент реогрганізації пайового господарства, далі Закон №887-ХІІ) в Україні можуть діяти підприємства таких видів:
приватне підприємство, засноване на власності фізичної особи;
колективне підприємство, засноване на власності трудового колективу підприємства;
господарське товариство;
підприємство, яке засноване на власності об`єднання громадян;
комунальне підприємство, засноване на власності відповідної територіальної громади;
державне підприємство, засноване на державній власності, в тому числі казенне підприємство. Особливості створення, ліквідації, реорганізації, управління та діяльності казенного підприємства встановлюються розділом VIII цього Закону.
Згідно із статтею 34 Закону №887-ХІІ ліквідація і реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) підприємства провадяться з дотриманням вимог антимонопольного законодавства за рішенням власника, а у випадках, передбачених цим Законом, - за рішенням власника та за участю трудового колективу або органу, уповноваженого створювати такі підприємства, чи за рішенням суду або арбітражного суду. Реорганізація підприємства, що зловживає своїм монопольним становищем на ринку, може здійснюватись також шляхом його примусового поділу в порядку, передбаченому чинним законодавством. Реорганізація підприємства, яка може призвести до екологічних, демографічних та інших негативних наслідків, що зачіпають інтереси населення території, повинна погоджуватися з відповідною Радою народних депутатів.
Статтею 31 Закону №2114-ХІІ (в редакції на дату реорганізації пайового господарства) встановлено, що реорганізація (злиття, приєднання, поділ, виділення, перетворення) та ліквідація підприємства провадяться за рішенням загальних зборів (зборів уповноважених) його членів або за рішенням суду чи арбітражного суду.
Суд враховує, що Указом Президента України "Про порядок паювання земель, переданих у колективну власність сільськогосподарським підприємствам і організаціям" від 08.08.1995 №720/95 встановлено, що паюванню підлягають сільськогосподарські угіддя, передані у колективну власність колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам, у тому числі створеним на базі майна радгоспів. Право на земельну частку (пай) мають члени колективного сільськогосподарського підприємства відповідно до списку, який додається до державного акта на право колективної власності на землю.
Указом Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення реформування аграрного сектору економіки" від 03.12.1999 № 1529/99 передбачалося реформування колективних сільськогосподарських підприємств на засадах приватної власності на землю та майно шляхом: забезпечення всім членам колективних сільськогосподарських підприємств права вільного виходу з цих підприємств із земельними частками (паями) і майновими паями та створення на їх основі приватних (приватно-орендних) підприємств, селянських фермерських господарств, господарських товариств, сільськогосподарських кооперативів, інших суб`єктів господарювання, заснованих на приватній власності.
З аналізу вказаних норм суд дійшов висновку, що прийняття учасниками колективного сільськогосподарського підприємства рішення про зміну організаційно-правової форми не означає автоматичного рішення щодо розпорядження майном такого підприємства в розумінні статті 8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство».
Передання майна у власність іншої юридичної особи потребує ухвалення окремого, спеціально спрямованого рішення загальними зборами членів колективного сільськогосподарського підприємства, сільськогосподарського кооперативу, що прямо випливає зі змісту статті 8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство».
Для визнання за новоствореною юридичною особою права власності на земельні ділянки, які на момент реорганізації перебували у власності колективного сільськогосподарського підприємства, необхідним є подання належних та допустимих доказів того, що загальні збори членів колективного сільськогосподарського підприємства прийняли рішення про передання відповідного майна, відповідному підприємству. Таке рішення має бути прийняте у межах компетенції загальних зборів, оскільки саме воно є юридичним фактом, що зумовлює перехід майнових прав до нової юридичної особи. 
У цій справі до суду був наданий передаточний баланс на 07.03.2001, з якого встановлено, що всі зобов`язання та майно СВК «Колос» було передано до ПОСП «Колос».
Водночас, суд звертає увагу, що за обставинами цієї справи згідно з пунктом VІІІ протоколом уповноважених колгоспників колгоспу «Заповіт Леніна» слухали питання про роздержавлення землі та затвердили списки на середню земельну долю. 
Як вбачається з відмітки на Державному акті на право колективної власності землі від 21.10.1995 серія І-ЧН №000141 до акту приєднаний додаток 1 Список громадян членів колективного сільськогосподарського підприємства сільськогосподарського кооперативу або товариства.
Протоколом зборів пайового господарства «Колос» від 11.02.2000 №2 затверджено роботи з реорганізації пайового господарства «Колос». Також був затверджений перелік майна: а) пайовий фонд; б) резервний фонд, в) соціальна сфера; г) що не паюється; д) на погашення боргів; ж) засновників. При цьому майно пайового фонду передати співвласника у власність, майно резервного фонду передати правонаступнику із правом використання його на свій розсуд на 3 роки, при чому майно, що залишиться розподілити між співвласниками, а інше господарство правонаступник повинен буде відшкодувати співвласникам, майно соціальної сфери передати у сільську раду, а до передачі віддати у користування товариству, майно, що не паюється передати у користування новій юридичній особі; майно засновників передати у власність засновників; майно на погашення боргів передати товариству, як правонаступнику у власність.
Отже, під час реорганізації пайового господарства «Колос» у сільськогосподарський виробничий кооператив «Колос» майно було розподілено так:
пайового фонду передано співвласника у власність;
майно резервного фонду передано правонаступнику із правом використання його на свій розсуд на 3 роки;
майно, що залишиться розподіллено між співвласниками;
інше господарство правонаступник повинен був відшкодувати співвласникам;
майно соціальної сфери передано у сільську раду, а до передачі віддано у користування товариству;
майно, що не паюється передано у користування новій юридичній особі;
майно засновників передано у власність засновників;
майно на погашення боргів передати товариству, як правонаступнику у власність.
Таким чином, пайовий фонд пайового господарства «Колос» не був переданий правонаступнику - сільськогосподарському виробничому кооперативу «Колос», а був переданий співвласникам у власність.
Враховуючи, що пайовий фонд Пайового господарства «Колос» не був переданий правонаступнику - Сільськогосподарському виробничому кооперативу «Колос», то відсутні підстави вважати, що такі земельні ділянки, в порядку правонаступництва, перейшли Приватно-орендному сільськогосподарському підприємству «Колос».
Окрім того протоколом зборів засновників СВК «Колос» від 03.02.2001 №4 було вирішено реорганізувати сільськогосподарський виробничий кооператив «Колос» у приватно-орендне сільськогосподарське підприємство «Колос» шляхом перетворення. Та вказано, що приватне підприємство є правонаступником СВК «Колос». 
Водночас зборами засновників СВК «Колос» не було вирішено передати земельні ділянки (паї) правонаступнику - Приватно-орендному сільськогосподарському підприємству «Колос».
У постанові Верховного Суду від 13.09.2022 у справі № 925/461/21 зроблено висновок про те, що автоматичного переходу об`єктів права власності у приватну власність у зв`язку зі змінами законодавства, якими визначено інші форми власності, ніж ті, що існували раніше, відповідне законодавство не передбачало; у контексті зазначеного необхідно враховувати правовий режим права колективної власності та права приватної власності, які є різними, з огляду, зокрема на те, що майно у колективному підприємстві належить на праві спільної часткової власності його членам і право колективної власності здійснюють загальні збори членів підприємства (ст. 7, 8 Закону України «Про колективне сільськогосподарське підприємство»), натомість право приватної власності у цьому випадку юридичної особи здійснюється такою особою за своєю волею, незалежно від волі інших осіб та на власний розсуд ( подібні висновки містяться і в постанові Верховного Суду від 20.12.2022 у справі № 924/250/19).
Велика Палата Верховного Суду у постанові від 01.09.2020 у справі № 907/29/19 виснувала, що навіть у випадку прийняття рішення про реорганізацію КСП шляхом перетворення в іншу юридичну особу колишні члени КСП автоматично повинні були б стати учасниками цієї юридичної особи, позаяк перетворенням юридичної особи є саме зміна її організаційно-правової форми, а не складу її учасників.
За таких обставин суд дійшов висновку, що на підставі поданих доказів позивачем не доведено обставин переходу до нього права на земельні ділянки щодо яких Остерською міською радою прийнято спірне рішення. 
Суд відхиляє доводи позивача, що при розгляді справи № 2-а-14/07 Київським апеляційним адміністративним судом встановлено як факт правонаступництва ПРИВАТНО-ОРЕНДНОГО СІЛЬСЬКОГОСПОДАРСЬКОГО ПІДПРИЄМСТВА «КОЛОС» так і факт належності акту колективної власності на землю позивачеві, що відображено в постанові від 21 лютого 2008 року та посилання позивача на Постанову Козелецького районного суду Чернігівської області від 02.04.2013 у справі №734/541/13-а скасовано постанову заступника начальника Управління - Начальника відділу оперативного контролю за дотриманням вимог земельного законодавства Управління контролю за використанням та охороною земель Державної інспекції сільського господарства в Чернігівській області, старшого державного інспектора Зязя Олександра Миколайовича від 15 лютого 2013 року № 18 про притягнення ОСОБА_3 до адміністративної відповідальності по ст. 53-1 КУпАП, а провадження в справі закрити. В цій справі суд дійшов висновку, що не витребувані земельні частки (паї) - землі сільськогосподарського призначення - для ведення товарного сільськогосподарського виробництва площею 67,311 га, що використовує ПОСП «Колос» в собі директора ОСОБА_3 на території Остерської міської ради та Одинцівської сільської ради, Козелецького району перебувають у приватній власності на підставі Державного акту на право колективної власності на землю.
Оскільки частиною 4 статті 78 Кодексу адміністративного судочинства України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом. 
Водночас за приписами частини 7 статті 78 КАС України правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, не є обов`язковою для суду.
Отже, преюдиційне значення мають лише рішення зі справи, в якій беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.
Преюдиція утворюють лише обставини, які належали до предмета доказування у відповідній справі, безпосередньо досліджувались і встановлювались у ній судом, що знайшло своє відображення у мотивувальній частині судового рішення.
Правова оцінка - це висновок щодо застосування права за певних обставин. Правова оцінка може полягати, зокрема, у висновках, зроблених у зв`язку з установленими судом обставинами, про те, чи виникли юридичні наслідки та які саме, чи порушене право особи, чи виконане зобов`язання належним чином відповідно до закону та договору, чи певна поведінка є правомірною або неправомірною, чи додержано стороною вимог закону тощо 
Тобто за положеннями статті 78 КАС України висновки суду про встановлені обставини не мають зобов`язуючого (преюдиціального) значення для особи, яка не брала участі у справі, в якій такі обставини встановлені, а правова оцінка, надана судом певному факту при розгляді іншої справи, взагалі не є обов`язковою для суду.
Отже, будь-які висновки про права, інтереси та (або) обов`язки особи у рішенні суду, яким вирішується спір, з огляду на норми статті 78 КАС України не мають для особи, яка не брала участь у розгляді справи, зобов`язуючого значення, тобто не є рішенням про права, інтереси та (або) обов`язки цієї особи.
У справі, що розглядається суд встановив, що згідно із Протоколом зборів пайового господарства «Колос» від 11.02.2000 №2 пайового фонду пайового господарства «Колос» було передано співвласника у власність, а протоколом зборів засновників СВК «Колос» від 03.02.2001 №4 питання передачі земельних ділянок (паїв) правонаступнику - приватно-орендному сільськогосподарському підприємству «Колос» не вирішувалось, у зв`язку з чим суд дійшов висновку, що пайовий фонд пайового господарства «Колос» не був переданий правонаступнику - сільськогосподарському виробничому кооперативу «Колос», а тому відсутні підстави вважати, що такі земельні ділянки, в порядку правонаступництва, були передані Приватно-орендному сільськогосподарському підприємству «Колос».
Отже, в цій справі позивачем не доведено перехід до нього права на земельні ділянки щодо яких Остерською міською радою прийнято спірне рішення. 
Згідно зі статтею 55 Конституції України кожному гарантується право на оскарження в суді рішень, дій чи бездіяльності органів державної влади, органів місцевого самоврядування, посадових і службових осіб. Кожен має право будь-якими не забороненими законом засобами захищати свої права і свободи від порушень і протиправних посягань.
Також, відповідно до частини першої статті 2 КАС України завданням адміністративного судочинства є справедливе, неупереджене та своєчасне вирішення судом спорів у сфері публічно-правових відносин з метою ефективного захисту прав, свобод та інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб від порушень з боку суб`єктів владних повноважень.
Конституційний Суд України, вирішуючи питання, порушені в конституційному зверненні і конституційному поданні щодо тлумачення частини другої статті 55 Конституції України, в Рішенні від 14 грудня 2011 року № 19-рп/2011 зазначив, що особа, стосовно якої суб`єкт владних повноважень прийняв рішення, вчинив дію чи допустив бездіяльність, має право на захист.
Обов`язковою умовою надання правового захисту судом є наявність відповідного порушення суб`єктом владних повноважень прав, свобод або інтересів особи на момент її звернення до суду.
Порушення має бути реальним, стосуватися (зачіпати) зазвичай індивідуально виражені права чи інтереси особи, яка стверджує про їх порушення.
У постанові Верховного Суду від 13 квітня 2022 року у справі № 620/3527/20 зазначено, що в контексті завдань адміністративного судочинства (статті 2 КАС України) звернення до суду є способом захисту порушених прав, свобод або законних інтересів позивача. Тому особа повинна довести (а суд - встановити), що їй належать права, свободи або законні інтереси, за захистом яких вона звернулася до суду. Права, свободи та законні інтереси, які належать конкретній особі (особам) є предметом судового захисту. Заінтересованість повинна мати правовий характер, який виявляється в тому, що рішення суду повинно мати правові наслідки для позивача.
Згідно з частиною першою статті 5 КАС України кожна особа має право в порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до адміністративного суду, якщо вважає, що рішенням, дією чи бездіяльністю суб`єкта владних повноважень порушені її права, свободи або законні інтереси, і просити про їх захист.
За своїм смисловим навантаженням термін «законний інтерес» є тотожним «охоронюваному законом інтересу», оскільки саме законність обумовлює надання інтересу правової охорони.
У Рішенні Конституційного Суду України від 1 грудня 2004 року № 18-рп/2004 дано визначення поняттю «охоронюваний законом інтерес»: у логічно-смисловому зв`язку з поняттям «право» (інтерес у вузькому розумінні цього слова) означає правовий феномен, який: а) виходить за межі змісту суб`єктивного права; б) є самостійним об`єктом судового захисту та інших засобів правової охорони; в) має на меті задоволення усвідомлених індивідуальних і колективних потреб; г) не може суперечити Конституції і законам України, суспільним інтересам, загальновизнаним принципам права; д) означає прагнення (не юридичну можливість) до користування у межах правового регулювання конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом; є) розглядається як простий легітимний дозвіл, тобто такий, що не заборонений законом.
Охоронюваний законом інтерес регулює ту сферу відносин, заглиблення в яку для суб`єктивного права законодавець вважає неможливим або недоцільним. Розмежовуючи суб`єктивне право, і пов`язаний з ним інтерес, Конституційний Суд України зазначає, що перше є особливим дозволом, тобто дозволом, що відображається у відомій формулі: "Дозволено все, що передбачено у законі", а друге - простим дозволом, тобто дозволом, до якого можна застосовувати не менш відоме правило: "Дозволено все, що не забороняється законом".
Зі змісту наведених правових норм випливає, що судовому захисту в адміністративному судочинстві підлягає законний інтерес, який має такі ознаки:
а) має правовий характер, тобто перебуває у сфері правового регулювання;
б) пов`язаний з конкретним матеріальним або нематеріальним благом;
в) є визначеним оскільки благо, на яке спрямоване прагнення, не може бути абстрактним або загальним. У позовній заяві особа повинна зазначити, який саме її інтерес порушено та в чому він полягає;
г) є персоналізованим (суб`єктивним). Тобто належить конкретній особі - позивачу (на це вказує слово «її»);
д) суб`єктом порушення позивач вважає суб`єкта владних повноважень.
Законний інтерес може бути захищено судом, якщо позивач вважає, що його законний інтерес, за захистом якого він звернувся до суду:
а) порушено (щодо протиправних діянь, які мали місце і припинилися) або
б) порушується (щодо протиправних діянь, які тривають); або
в) створюються перешкоди для його реалізації (щодо протиправних діянь, які тривають і є перешкодами для реалізації права в теперішньому або в майбутньому часі) або
г) мають місце інші ущемлення законних інтересів.
Враховуючи встановлені у цій справі обставини та висновок суду, що до позивача не перейшли права відносно земельних ділянок (паїв) щодо яких Остерською міською радою було прийнято оскаржуване рішення «Про надання дозволу на розробку технічної документації із землеустрою щодо встановлення (відновлення) меж земельних ділянок не витребуваних (нерозподілених) земельних часток(паїв) в натурі (на місцевості) для ведення товарного сільськогосподарського виробництва від 27 березня 2026 року ТОВ «СОВЕР» № 105-36/VIII, то суд дійшов висновку, що оспорюваним рішенням не порушено права, свободи чи законні інтереси позивача та не передбачено для нього жодних обов`язків і обмежень.
Відтак, відсутні підстави для задоволення позову.
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суд відповідно до статті 90 КАС України оцінює докази, які є у справі, за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному та об`єктивному дослідженні. Суд оцінює належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності.
За таких обставин, суд, на підставі наданих доказів в їх сукупності, системного аналізу положень законодавства України дійшов висновку, що позов задоволенню не підлягає.
У зв`язку з відмовою в задоволенні позову, підстави для розподілу судових витрат відсутні. 
Керуючись статтями 72-74, 77, 241-246, 250 Кодексу адміністративного судочинства України, суд 

В И Р І Ш И В:

У задоволенні позову приватно - орендного сільськогосподарського підприємства "Колос" до Остерської міської ради, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю ''Совер'', про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити певні дії - відмовити повністю.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана безпосередньо до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Позивач: Приватно - орендне сільськогосподарське підприємство "Колос" (вул. Незалежності, 103, м. Остер, Чернігівський р-н, Чернігівська обл.,17044, код ЄДРПОУ 03799280).
Відповідач: Остерська міська рада ( вул.Незалежності, буд.21, м.Остер, Козелецький район, Чернігівська область,17044, код ЄДРПОУ 04061754).
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог щодо предмету спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю ''Совер'' (вул. Соборності, 118, с-ще Козелець, Чернігівський р-н, Чернігівська обл., 17000).

Повний текст рішення складено 14.09.2026.
Суддя Олена ЛУКАШОВА