РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 
м. Вінниця
06 липня 2026 р.  Справа № 120/10363/25

Вінницький окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Дончика Віталія Володимировича, розглянувши у письмовому провадженні в порядку спрощеного позовного провадження адміністративну справу за позовом Головного управління ДПС у Вінницькій області до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу

в с т а н о в и в:

24.07.2025 року Головне управління ДПС у Вінницькій області звернулось в суд з адміністративним позовом до ОСОБА_1 про стягнення податкового боргу.
Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач зазначив, що відповідач є платником податків і зборів та згідно картки особового рахунку платника податків за ним рахується податкова заборгованість на суму 86 334,64 грн., яка в добровільному порядку не сплачена, у зв`язку із чим, податковий орган звернувся з цим позовом до суду.
Ухвалою суду від 13.08.2025 року позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі, розгляд справи вирішено здійснювати в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
09.09.2025 відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому останній заперечує щодо задоволення даного адміністративного позову. Зокрема зазначає, що йому, як особі, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи та віднесена до категорії 1, застосовується 100 % пільга згідно з рішеннями Бохоницької та Агрономічної сільських рад.
12.09.2025 року представником позивача подано відповідь на відзив, у якому останній зазначає, що з моменту направлення/вручення податкової вимоги, борг відповідачем не погашався в повному обсязі. Крім того, зазначені податкові повідомлення-рішення не були оскаржені в адміністративному чи судовому порядку, а тому набули статусу узгоджених.
У зв`язку із тим, що суддя Мультян Марина Бондівна відповідно до наказу Вінницького окружного адміністративного суду від 27.05.2026 за № 015-к виключена зі штату Вінницького окружного адміністративного суду, розпорядженням керівника апарату Вінницького окружного адміністративного суду №185 від 03.06.2026 року призначено повторний автоматизований розподіл адміністративної справи №120/10363/25.
Відповідно до протоколу повторного автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 03.06.2026 року, вказану адміністративну справу передано для розгляду судді Дончику В.В.
Ухвалою суду від 08.06.2026 року прийнято до свого провадження адміністративну справу №120/10363/25.
Суд, вивчивши матеріали справи та оцінивши наявні у ній докази в їх сукупності встановив наступне.
Відповідач є платником податків і зборів, передбачених Податковим кодексом України від 02.12.2010 року №2755-VI та згідно із інформацією, яка міститься в довідці Головного управління ДПС у Вінницькій області про суми податкового боргу платника податків, станом на 22.07.2025 року, за відповідачем рахується податковий борг в загальній сумі 86334,64 грн., який складається з податку на нерухоме майно (код платежу 18010200).
Зазначена заборгованість утворилась в результаті несплати донарахованих Головним управлінням ДПС у Вінницькій області сум грошового зобов`язання та підтверджується карткою особового рахунку, податковими повідомленнями-рішеннями №0011500-2407-0203 від 23.02.2024 року, №0011506-2407-0203 від 23.02.2024 року, №0011503-2407-0203 від 23.02.2024 року, №0011507-2407-0203 від 23.02.2024 року, №0011505-2407-0203 від 23.02.2024 року, №0011502-2407-0203 від 23.02.2024 року, №0011508-2407-0203 від 23.02.2024 року, №0011504-2407-0203 від 23.02.2024 року, №0687185-2407-0203 від 30.05.2024 року.
Оскільки вказану заборгованість добровільно не сплачено, позивач звернувся з цим позовом до суду.
Визначаючись щодо наявності підстав для стягнення суми боргу, суд виходить з наступного.
В силу вимог ст. 67 Конституції України, пп. 16.1.4 п. 16.1 ст. 16 ПК України відповідач, як платник податків, зобов`язаний сплачувати податки і збори в строки та у розмірах, встановлених законом.
Відповідно до п. 6.1 ст. 6 ПК України податком є обов`язковий, безумовний платіж до відповідного бюджету, що справляється з платників податку відповідно до цього Кодексу.
Згідно з п.п. 15.1-15.2 ст. 15 ПК України платниками податків визнаються фізичні особи (резиденти і нерезиденти України), юридичні особи (резиденти і нерезиденти України) та їх відокремлені підрозділи, які мають, одержують (передають) об`єкти оподаткування або провадять діяльність (операції), що є об`єктом оподаткування згідно з цим Кодексом або податковими законами, і на яких покладено обов`язок із сплати податків та зборів згідно з цим Кодексом. Кожний з платників податків може бути платником податку за одним або кількома податками та зборами.
Грошове зобов`язання платника податків відповідно до пп. 14.1.39 п. 14.1 ст. 14 ПК України сума коштів, яку платник податків повинен сплатити до відповідного бюджету як податкове зобов`язання та/або штрафну (фінансову) санкцію, а також санкції за порушення законодавства у сфері зовнішньоекономічної діяльності.
Податкове зобов`язання згідно з п.п. 14.1.156 п. 14.1 ст. 14 ПК України сума коштів, яку платник податків, у тому числі податковий агент, повинен сплатити до відповідного бюджету як податок або збір на підставі, в порядку та строки, визначені податковим законодавством (у тому числі сума коштів, визначена платником податків у податковому векселі та не сплачена в установлений законом строк).
Підпунктом 14.1.175 пункту 14.1 статті 14 ПК України визначено, що податковий борг це сума грошового зобов`язання (з урахуванням штрафних санкцій за їх наявності), самостійно узгодженого платником податків або узгодженого в порядку оскарження, але не сплаченого у встановлений цим Кодексом строк, а також пеня, нарахована на суму такого грошового зобов`язання.
Відповідно до пп. 266.1.1 п. 266.1 ст. 266 Податкового кодексу України (далі ПК України) платниками податку є фізичні та юридичні особи, в тому числі нерезиденти, які є власниками об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості.
За приписами пп. 266.7.1 п. 266.7 ст. 266 ПК України обчислення суми податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, здійснюється контролюючим органом за місцем податкової адреси (місцем реєстрації) власника такої нерухомості.
Податкове/податкові повідомлення-рішення про сплату суми/сум податку, обчисленого згідно з підпунктом 266.7.1 пункту 266.7 цієї статті, та відповідні платіжні реквізити, зокрема, органів місцевого самоврядування за місцезнаходженням кожного з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, надсилаються (вручаються) платнику податку контролюючим органом за місцем його податкової адреси (місцем реєстрації) до 1 липня року, що настає за базовим податковим (звітним) періодом (роком) (пп. 266.7.2 п. 266.7 ст. 266 ПК України).
Відповідно до пп. "а" пп. 266.10.1 п. 266.10 ст. 266 ПК України податкове зобов`язання за звітний рік з податку сплачується фізичними особами протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Таким чином, обчислена контролюючим органом сума податку з об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, які перебувають у власності фізичних осіб, повинна бути сплачена останніми протягом 60 днів з дня вручення податкового повідомлення-рішення.
Судом встановлено, що податкові повідомлення рішення №0011500-2407-0203 від 23.02.2024 року, №0011506-2407-0203 від 23.02.2024 року, №0011503-2407-0203 від 23.02.2024 року, №0011507-2407-0203 від 23.02.2024 року, №0011505-2407-0203 від 23.02.2024 року, №0011502-2407-0203 від 23.02.2024 року, №0011508-2407-0203 від 23.02.2024 року, №0011504-2407-0203 від 23.02.2024 року, №0687185-2407-0203 від 30.05.2024 року, на підставі яких у відповідача виник податковий борг, були направлені на податкову адресу відповідача: вул. Гагаріна (перейменована на вул. Незалежності), 33, с. Бохоники, Вінницький район, Вінницька область, 23233 та отримані останнім 18.03.2024 та 20.07.2024 року, про що свідчить наявна у матеріалах справи копія рекомендованого повідомлення з відміткою про вручення поштового відправлення. 
Однак, визначені у таких податкових повідомленнях-рішеннях суми грошових зобов`язань у встановлений податковим законодавством України строк сплачені в повному обсязі не були.
Доказів оскарження/скасування вказаних податкових повідомлень-рішень до суду не надано. 
Таким чином, на час ухвалення рішення у справі прийняті контролюючим органом податкові повідомлення - рішення є чинними, а визначені у них податкові зобов`язання вважаються узгодженими, а отже визнаються податковим боргом.
Суд наголошує, що предметом доказування у цій справі є обставини, якими обґрунтовуються позовні вимоги чи заперечення або які мають інше значення для вирішення справи та які належить встановити при ухваленні судового рішення у справі.
У межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань.
Суд наголошує, що у спорах за позовом контролюючого органу про стягнення з платника податку податкового боргу встановленню та дослідженню підлягають, зокрема, факт узгодженості грошового зобов`язання, а саме факт оскарження платником податку у передбаченому Кодексом порядку (адміністративному та/або судовому) податкового повідомлення-рішення, яким контролюючим органом визначене грошове зобов`язання, чи є останнє узгодженим з огляду на наявність (відсутність) процедури оскарження, факт сплати/несплати платником податку узгодженого грошового зобов`язання, зокрема і самостійно визначеного платником податку, протягом строків, визначених законодавством, факт направлення та вручення платнику контролюючим органом податкової вимоги, дотримання позивачем порядку здійснення цього заходу та інше.
Подібна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду від 04.02.2020 у справі № 817/4186/13-а, від 21.08.2019 року у справі № 2340/4023/18, від 05.03.2020 року у справі № 804/8630/16, від 12.07.2022 року у справі № 160/7345/20 та інших.
Розвиваючи вказане, суд зазначає, що в межах розгляду справи за позовом суб`єкта владних повноважень про стягнення заборгованості, суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати правовий аналіз питання правомірності нарахованих контролюючим органом грошових зобов`язань, що визначені (нараховані) платнику податковим повідомленням - рішенням, аналогічно суд позбавлений процесуальної можливості здійснювати і оцінку правильності нарахування податкового боргу.
Так, правомірність та правильність такого нарахування має здійснюватися судом у провадженні саме за позовом платника податків про оскарження дій контролюючого органу, або у межах справи про стягнення податкового боргу, де заявлено зустрічний позов.
Натомість суд вважає за необхідне висловити свою позицію стосовно тверджень відповідача, зазначених у відзиві, що він є особою, яка постраждала внаслідок чорнобильської катастрофи (категорія 1), а тому має 100 % пільгу зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, відповідно до рішень Бохоницької та Агрономічної сільських рад.
Так, підпунктом 266.4.1. пункту 266.4 статті 266 ПК України встановлено, що база оподаткування об`єкта/об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток, що перебувають у власності фізичної особи - платника податку, зменшується:
а) для квартири/квартир незалежно від їх кількості - на 60 кв. метрів;
б) для житлового будинку/будинків незалежно від їх кількості - на 120 кв. метрів;
в) для різних типів об`єктів житлової нерухомості, в тому числі їх часток (у разі одночасного перебування у власності платника податку квартири/квартир та житлового будинку/будинків, у тому числі їх часток), - на 180 кв. метрів.
Таке зменшення надається один раз за кожний базовий податковий (звітний) період (рік).
Згідно з п.п. 266.4.2 п. 266.4 ст. 266 ПК України сільські, селищні, міські ради встановлюють пільги з податку, що сплачується на відповідній території, з об`єктів житлової та/або нежитлової нерухомості, що перебувають у власності фізичних або юридичних осіб, громадських об`єднань, благодійних організацій, релігійних організацій України, статути (положення) яких зареєстровані у встановленому законом порядку, та використовуються для забезпечення діяльності, передбаченої такими статутами (положеннями).
Разом з тим, підпункт 266.4.3 пункту 266.4 статті 266 ПК України говорить, що пільги з податку, передбачені підпунктами 266.4.1 та 266.4.2 цього пункту, для фізичних осіб не застосовуються до: 
об`єкта/об`єктів оподаткування, якщо площа такого/таких об`єкта/об`єктів перевищує п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 цього пункту;
об`єкта/об`єктів оподаткування, що використовуються їх власниками з метою одержання доходів (здаються в оренду, лізинг, позичку, використовуються у підприємницькій діяльності).
З наведених обставин випливає, що посилання відповідача на 100-відсоткову пільгу зі сплати податку на нерухоме майно як особи, яка постраждала внаслідок Чорнобильської катастрофи (категорія 1), саме по собі не є достатнім для звільнення його від оподаткування. 
Зокрема, відповідно до підпункту 266.4.2 пункту 266.4 статті 266 ПК України органи місцевого самоврядування вправі встановлювати додаткові пільги зі сплати податку на нерухоме майно. Водночас такі пільги застосовуються з урахуванням обмежень, визначених підпунктом 266.4.3 пункту 266.4 статті 266 ПК України.
Враховуючи, що у спірні податкові періоди у власності відповідача перебували два житлові будинки та три квартири, загальна площа яких у різні періоди перевищувала п`ятикратний розмір неоподатковуваної площі, встановленої підпунктом 266.4.1 цього пункту, що відповідно до підпункту 266.4.3 пункту 266.4 статті 266 ПК України виключає застосування до відповідача пільг, передбачених підпунктами 266.4.1 та 266.4.2 цієї статті, у тому числі встановлених рішеннями органів місцевого самоврядування.
Відповідно до п. 59.1 ст. 59 ПК України у разі коли платник податків не сплачує узгодженої суми грошового зобов`язання в установлені законодавством строки, орган державної податкової служби надсилає (вручає) йому податкову вимогу в порядку, визначеному для надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
Згідно з пунктами 59.4, 59.5 статті 59 ПК України податкова вимога надсилається (вручається) також платникам податків, які самостійно подали податкові декларації, але не погасили суми податкових зобов`язань у встановлені цим Кодексом строки, без попереднього надсилання (вручення) податкового повідомлення-рішення.
У разі якщо у платника податків, якому надіслано (вручено) податкову вимогу, сума податкового боргу збільшується (зменшується), погашенню підлягає вся сума податкового боргу такого платника податку, що існує на день погашення.
У разі якщо після направлення (вручення) податкової вимоги сума податкового боргу змінилася, але податковий борг не був погашений в повному обсязі, податкова вимога додатково не надсилається (не вручається).
Судом встановлено, що станом на дату звернення до суду за відповідачем рахується борг зі сплати податку на нерухоме майно, відмінне від земельної ділянки, що сплачується фізичними особами, які є власниками об`єктів нежитлової нерухомості, в загальній сумі 86334,64 грн.
Грошове зобов`язання на цю суму у встановленому законом порядку узгоджене, а отже визнається податковим боргом.
На виконання вимог ст. 59 ПК України податковим органом надіслано на податкову адресу відповідача податкову вимогу форми "Ф" від 13.08.2024 року № 0013939-1303-0232 на суму 83490,87 грн., яка вручена останньому 15.08.2024 року.
До податкової вимоги додано детальний розрахунок суми податкового боргу, по якому виник борг.
Станом на день розгляду справи, суду не надано доказів погашення відповідачем в добровільному порядку вказаної суми заборгованості.
Згідно з п. 87.11 ст. 87 ПК України орган стягнення звертається до суду з позовом про стягнення суми податкового боргу платника податку-фізичної особи. Стягнення податкового боргу за рішенням суду здійснюється державною виконавчою службою відповідно до закону про виконавче провадження.
Беручи до уваги те, що заявлену до стягнення суму податкового боргу відповідач у встановлені законодавством строки до бюджету не сплатив, наявність податкового боргу підтверджується матеріалами справи, суд доходить висновку про наявність підстав для задоволення позову.
Згідно п.27 ч.1 ст.5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору під час розгляду справи в усіх судових інстанціях звільняються: центральний орган виконавчої влади, що реалізує державну податкову політику, його територіальні органи - в частині стягнення сум податкового боргу, заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов`язкове страхування.
Тому, розподіл судових витрат у вигляді судового збору не здійснюється.
Керуючись ст.ст. 73, 74, 75, 76, 77, 90, 94, 139, 241, 245, 246, 250, 255, 295 КАС України, суд -
в и р і ш и в :

Адміністративний позов задовольнити.
Стягнути з ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ) податковий борг в сумі 86334,64 грн. (вісімдесят шість тисяч триста тридцять чотири гривні шістдесят чотири копійки).

Рішення суду першої інстанції набирає законної сили в порядку, визначеному ст. 255 КАС України.
Відповідно до ст. 295 КАС України, апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.

Позивач: Головне управління ДПС у Вінницькій області (вул. Хмельницьке шосе, 7, м. Вінниця, код ЄДРПОУ ВП 44069150);
Відповідач:  ОСОБА_1 ( АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ). 

Суддя Дончик Віталій Володимирович