Справа № 134/1213/26
3/134/244/2026
ПОСТАНОВА 
Іменем України
20 липня 2026 року с-ще Крижопіль 

Суддя Крижопільського районного суду Вінницької області Кантониста О.О., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » ІНФОРМАЦІЯ_2 , про притягнення до адміністративної відповідальності

ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , громадянина України, непрацюючого, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 ,
за ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення,

встановила:

ОСОБА_1 12 червня 2026 року о 11 год. 25 хв. на напрямку н.п. Файгород (Україна) – н.п. Окниця (Республіка Молдова), в районі прикордонного знака № 0231, спільно з ОСОБА_2 , у пішому порядку, поза встановленими пунктами пропуску, здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України, чим порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04 листопада 1991 року, тобто вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.
У судове засідання, призначене на 09 год. 10 хв. 20 липня 2026 року, ОСОБА_1 не з`явився, про місце і час розгляду справи повідомлявся належним чином шляхом направлення судової повістки за адресою, зазначеною у протоколі про адміністративне правопорушення – АДРЕСА_1 . Згідно з інформацією про відстеження поштового відправлення (трекінг № R0 6721 9650 865), судова повістка не вручена у зв`язку з відсутністю адресата.
Водночас у матеріалах справи міститься заява ОСОБА_1 від 12.06.2026, в якій він просить розглянути справу за його відсутності та зазначає, що вину у вчиненні адміністративного правопорушення визнає.
Враховуючи, що відповідно до ст. 268 КУпАП присутність особи, яка притягається до адміністративної відповідальності за ст. 204-1 КУпАП, не є обов`язковою, а також те, що ОСОБА_1 подав заяву про розгляд справи за його відсутності, суд вважає за можливе розглянути справу без його участі.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов наступних висновків.
Відповідно до ст. 7 КУпАП ніхто не може бути підданий заходу впливу в зв`язку з адміністративним правопорушенням інакше як на підставах і в порядку, встановлених законом.
Відповідно до вимог ст. 9 КУпАП адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Згідно зі ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ст. ст. 252, 280 КУпАП при розгляді справи про адміністративне правопорушення суд має повно, всебічно та об`єктивно дослідити всі обставини справи в їх сукупності та з`ясувати, чи було скоєно адміністративне правопорушення, чи винна особа у його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Згідно зі ст. 3 Закону України «Про порядок виїзду з України і в`їзду в Україну громадян України» перетинання громадянами України державного кордону України здійснюється в пунктах пропуску через державний кордон України після пред`явлення одного з документів, зазначених у статті 2 цього Закону.
Відповідальність за частиною 1 статті 204-1 КУпАП настає за перетинання або спробу перетинання державного кордону України будь-яким способом поза пунктами пропуску через державний кордон України або в пунктах пропуску через державний кордон України без відповідних документів або з використанням підробленого документа чи таких, що містять недостовірні відомості про особу, чи без дозволу відповідних органів влади, а за частиною 2 статті 204-1 КУпАП - ті самі дії, вчинені групою осіб або особою, яку протягом року було піддано адміністративному стягненню за одне з порушень, передбачених частиною першою цієї статті.
Вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, підтверджується дослідженими судом доказами, а саме:
- протоколом про адміністративне правопорушення ПдРУ № 334848 від 12.06.2026, згідно з яким ОСОБА_1 12 червня 2026 року о 11 год. 25 хв. на напрямку н.п. Файгород (Україна) – н.п. Окниця (Республіка Молдова), в районі прикордонного знака № 0231, спільно з ОСОБА_2 , у пішому порядку, поза встановленими пунктами пропуску, здійснив спробу незаконного перетинання державного кордону України, чим порушив вимоги ст. 9 Закону України «Про державний кордон України» від 04 листопада 1991 року; 
- рапортом старшого лейтенанта ОСОБА_3 від 12.06.2026, з якого вбачається, що 12 червня 2026 року о 11 год. 25 хв. під час проведення спеціальних заходів прикордонним нарядом «Група реагування» у складі старшого лейтенанта ОСОБА_3 + 2 виявлено двох громадян України – ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_4 , та ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_5 , які мали намір незаконно перетнути державний кордон України до Республіки Молдова поза встановленим пунктом пропуску на напрямку Файгород (Україна) – Окниця (Республіка Молдова), в районі проміжного прикордонного знака № 0231, використовуючи надані невстановленими особами координати геолокації заздалегідь визначеного маршруту руху. Факт спроби незаконного перетинання державного кордону України зазначені особи не заперечували. Надалі їх було доставлено до відділу прикордонної служби « ІНФОРМАЦІЯ_1 » (тип «В») для складання матеріалів про адміністративне правопорушення, передбачене ч. 2 ст. 204-1 КУпАП;
- письмовими поясненнями ОСОБА_1 від 12 червня 2026 року, в яких він підтвердив обставини вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення та визнав вину, вказавши, що хотів незаконно перетнути державний кордон України в районі н.п. Файгород з метою працевлаштування. Державний кордон мав перетинати разом із ОСОБА_2 ;
- письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 12 червня 2026 року, у яких він підтвердив обставини вчинення інкримінованого адміністративного правопорушення та визнав вину, зазначивши, що хотів незаконно перетнути державний кордон України в районі н.п. Файгород з метою зустрічі з рідними. Державний кордон мав перетинати разом із ОСОБА_1 ;
- копією довідки щодо припинення спроби порушення державного кордону двома громадянами України на ділянці впс « ІНФОРМАЦІЯ_1 », віпс « ІНФОРМАЦІЯ_6 » НОМЕР_1 прикордонного загону від 12 червня 2026 року;
- копією схеми виявлення порушення на державному кордоні Вінницької області (ділянка віпс « ІНФОРМАЦІЯ_6 » НОМЕР_1 ПРИКЗ) від 12 червня 2026 року.
Оцінюючи досліджені докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про доведеність вини ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 КУпАП, тобто у спробі незаконного перетинання державного кордону України, вчиненій групою осіб.
При накладенні адміністративного стягнення відповідно до вимог статті 33 КУпАП враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, а також обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність.
З огляду на викладене, враховуючи, що ОСОБА_1 визнав свою вину, раніше до адміністративної відповідальності не притягувався, суд вважає за необхідне застосувати до нього адміністративне стягнення у виді штрафу в мінімальному розмірі, передбаченому санкцією ч. 2 ст. 204-1 КУпАП.
Таке адміністративне стягнення буде необхідним і достатнім для попередження вчинення нових адміністративних правопорушень особою, яка притягується до адміністративної відповідальності.
Відповідно до п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» у разі ухвалення судом постанови про накладення адміністративного стягнення стягується судовий збір у розмірі 0,2 розміру прожиткового мінімуму для працездатних осіб – 665,60 грн. 
Керуючись ст. ст. 33, 40-1, 283, 284 КУпАП, суддя –

постановила:

Визнати ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 204-1 Кодексу України про адміністративні правопорушення, та накласти на нього адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 8 500 грн (вісім тисяч п`ятсот гривень).
Стягнути з ОСОБА_1 на користь держави 665,60 грн (шістсот шістдесят п`ять гривень 60 копійок) судового збору.
Роз`яснити особі, щодо якої застосовано адміністративне стягнення, що відповідно до частини 1 статті 307 КУпАП штраф має бути сплачений порушником не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня вручення йому копії постанови про накладення штрафу, а в разі оскарження такої постанови - не пізніше як через п`ятнадцять днів з дня повідомлення про залишення скарги без задоволення.
Відповідно до вимог ст. 308 КУпАП, у разі несплати правопорушником штрафу у строк, установлений частиною першою статті 307 цього Кодексу, постанова про накладення штрафу надсилається для примусового виконання до органу державної виконавчої служби за місцем проживання порушника, роботи або за місцезнаходженням його майна в порядку, встановленому законом. У порядку примусового виконання постанови про стягнення штрафу за вчинення адміністративного правопорушення з правопорушника стягується подвійний розмір штрафу.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду через Крижопільський районний суд Вінницької області протягом десяти днів з дня її винесення.

Суддя: