Справа №333/4011/26
Провадження №2/333/3832/26
РІШЕННЯ
Іменем України
14 липня 2026 року          м.Запоріжжя
Комунарський районний суд м.Запоріжжя у складі: головуючого – судді Варнавської Л.О., за участю секретаря судового засідання Яблуновської А.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 , про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, -
В С Т А Н О В И В:
Позивач ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом про стягнення з ОСОБА_2 аліментів на своє утримання у зв`язку з продовженням навчання. В обґрунтування позову зазначає, що відповідач є його батьком. ІНФОРМАЦІЯ_1 позивач досяг повноліття. На даний час він навчається у Військовому інституті телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут, де проходить навчання з 31 липня 2025 року. Термін навчання становить чотири роки. У зв`язку з продовженням навчання позивач потребує матеріальної допомоги. Його утримання здійснює мати, однак її матеріальної підтримки недостатньо для забезпечення всіх необхідних витрат. Відповідач коштів на утримання позивача не надає, хоча є працевлаштованим і має можливість надавати матеріальну допомогу. Позивач вважає обґрунтованим стягнення з відповідача аліментів на своє утримання у розмірі однієї четвертої всіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно до закінчення навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років, оскільки такий спосіб захисту відповідає вимогам законодавства та забезпечить реалізацію його права на належне матеріальне утримання під час навчання.
06.05.2026 року через канцелярію суду від представника відповідача ОСОБА_2 , - адвоката Мідяного Є.О. надійшов відзив у справі. В обґрунтування зазначається що, відповідач позовні вимоги не визнав у повному обсязі та просив відмовити у їх задоволенні. Зазначив, що відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України обов`язок батьків утримувати повнолітніх дітей, які продовжують навчання, виникає лише за наявності сукупності передбачених законом умов, а саме: досягнення дитиною віку від 18 до 23 років, продовження навчання, потреби у матеріальній допомозі у зв`язку з навчанням та наявності у батьків можливості надавати таку допомогу. На підтвердження цієї правової позиції відповідач послався на пункт 20 постанови Пленуму Верховного Суду України № 3 від 15 травня 2006 року та постанову Об`єднаної палати Касаційного цивільного суду Верховного Суду від 10 квітня 2023 року у справі № 752/20152/16-ц. Відповідач зазначив, що відповідно до довідки, поданої самим позивачем, останній є курсантом Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут, перебуває на речовому, продовольчому, фінансовому та медичному забезпеченні держави, а також отримує грошове забезпечення. На думку відповідача, розмір такого забезпечення перевищує мінімальну заробітну плату, у зв`язку з чим позивач не потребує додаткової матеріальної допомоги, як це передбачено статтею 199 Сімейного кодексу України. Крім того, відповідач послався на нормативно-правові акти, якими врегульовано порядок речового, продовольчого та грошового забезпечення курсантів військових навчальних закладів, а також на інформацію Міністерства оборони України щодо розміру грошового забезпечення курсантів у 2026 році. Також відповідач звернув увагу суду на стан свого здоров`я, зазначивши, що з 2020 року він страждає на низку захворювань, перебуває на постійному лікуванні, несе значні витрати на медичне обслуговування та придбання лікарських засобів, що підтверджується наданими медичними документами та платіжними документами. Окрім цього, відповідач повідомив, що для підтвердження фактичного розміру грошового забезпечення позивача його представником буде направлено адвокатський запит до Військового інституту телекомунікацій та інформатизації імені Героїв Крут, а у разі ненадання відповіді - заявлено клопотання про витребування відповідних доказів судом.
10.06.2026 року через канцелярію суду від представника відповідача ОСОБА_2 , - адвоката Мідяного Є.О. надійшло клопотання про долучення доказів у справі.
09.07.2026 року через канцелярію суду від представника відповідача ОСОБА_2 , - адвоката Мідяного Є.О. надійшло клопотання про долучення доказів у справі.
Позивач у судове засідання не з`явився, був повідомлений судом, про час та місце розгляду справи у встановленому законом порядку, надав до суду заяву про розгляд справи за його відсутності на задоволенні позовних вимог наполягає.
Відповідач і його представник до судового засідання не з`явилися були повідомленні своєчасно та належним чином про час та місце розгляду справи. Через канцелярію суду представник відповідача надав заяву про розгляд справи за їхньої відсутності. 
Вивчивши матеріали справи і дослідивши письмові докази, суд доходить наступних висновків.
Судом встановлені такі факти та відповідні їм правовідносини. 
Відповідно до свідоцтва про народження, серії НОМЕР_1 , виданого 21.04.2008 року Білозерською сільською радою Василівського району Запорізької області, відповідач ОСОБА_2 є батьком позивача ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Згідно до довідки виданої Військовим інститутом телекомунікації та інформатизації імені Героїв Крут Міністерства оборони України за №19-16/3/132 від 08.05.2026 року, встановлено, що ОСОБА_1 , отримує щомісячне грошове забезпечення в сумі 10020 грн. та є курсантом військового навчального закладу.
За відомостями отриманими від АТ «Мотор січ» від 28.04.2026 року за №123/3 про суму нарахованого доходу, встановлено, що ОСОБА_2 має офіційний щомісячний дохід, який за 2025 рік складає – 363 497,26 гривень.
На підтвердження своїх заперечень відповідачем надано письмові докази, зокрема: копію публікації Міністерства оборони України щодо розміру грошового забезпечення (стипендії) курсантів вищих військових навчальних закладів у 2026 році; медичні документи за 2020–2026 роки (протокол відеоезофагогастродуоденоскопії, консультативні висновки лікарів-ендокринологів, результати ультразвукових досліджень щитоподібної залози та органів черевної порожнини, дуплексного сканування судин, виписки із медичної картки стаціонарного хворого), які, на думку відповідача, підтверджують наявність у нього хронічних захворювань та необхідність постійного лікування; копії квитанцій, чеків та інших платіжних документів на придбання лікарських засобів і оплату медичних послуг, а також документи щодо придбання медичних виробів, які підтверджують понесені відповідачем витрати на лікування; копію адвокатського запиту щодо отримання інформації про розмір грошового забезпечення позивача та документи, що підтверджують його направлення. 
Зазначені докази відповідач подав на підтвердження своїх доводів про відсутність у позивача потреби в додатковій матеріальній допомозі у зв`язку з перебуванням останнього на повному державному забезпеченні, а також щодо власного стану здоров`я та матеріального становища, які, на його думку, мають бути враховані судом при вирішенні спору.
Оцінюючи зібрані у справі докази в їх сукупності, суд виходить з такого.
Батьки зобов`язані утримувати своїх повнолітніх непрацездатних дочку, сина, які потребують матеріальної допомоги, якщо вони можуть таку матеріальну допомогу надавати (стаття 198 Сімейного кодексу України). 
Відповідно до статті 199 Сімейного кодексу України, якщо повнолітні дочка, син продовжують навчання і у зв`язку з цим потребують матеріальної допомоги, батьки зобов`язані утримувати їх до досягнення двадцяти трьох років за умови, що вони можуть надавати таку матеріальну допомогу. Право на утримання припиняється у разі припинення навчання.
Таким чином, обов`язок батьків утримувати повнолітніх дочку, сина, які продовжують навчатися після досягнення повноліття (незалежно від форми навчання), виникає за обов`язкової сукупності таких юридичних фактів: досягнення дочкою, сином віку, який перевищує 18, але є меншим 23 років; продовження ними навчання; потреба у зв`язку з цим у матеріальній допомозі; наявність у батьків можливості надавати таку допомогу. 
Згідно зі статтею 200 СК України суд визначає розмір аліментів на повнолітніх дочку, сина у твердій грошовій сумі і (або) у частці від заробітку (доходу) платника аліментів з урахуванням обставин, передбачених статтею 182 цього Кодексу.
Положеннями статті 182 СК України передбачено, що при визначенні розміру аліментів суд враховує стан здоров`я та матеріальне становище дитини, стан здоров`я та матеріальне становище платника аліментів, наявність у нього інших утриманців, а також інші обставини, що мають істотне значення.
Судом встановлено, що позивач є повнолітнім, не досяг двадцяти трьох років та продовжує навчання у Військовому інституті телекомунікації та інформатизації імені Героїв Крут. Зазначені обставини сторонами не оспорюються та підтверджуються матеріалами справи.
Разом із тим судом встановлено, що позивач, як курсант військового навчального закладу, перебуває на повному державному забезпеченні, забезпечується речовим майном, харчуванням, медичним забезпеченням та отримує щомісячне грошове забезпечення. Водночас сам факт перебування позивача на державному забезпеченні та отримання ним грошового забезпечення не виключає обов`язку батьків щодо його утримання, оскільки стаття 199 СК України не ставить виникнення такого обов`язку у залежність від форми навчання чи отримання курсантом грошового забезпечення. Разом з тим зазначені обставини підлягають врахуванню судом при визначенні розміру аліментів.
Також суд враховує, що відповідач має постійне місце роботи та офіційний дохід, що підтверджується довідкою АТ «Мотор Січ», а тому має можливість надавати матеріальну допомогу повнолітньому сину.
Разом із цим відповідачем надано належні докази щодо стану його здоров`я, які свідчать про наявність у нього хронічних захворювань, необхідність постійного медичного нагляду, лікування та несення додаткових витрат на придбання лікарських засобів. Зазначені обставини відповідно до статті 182 СК України підлягають врахуванню при визначенні розміру аліментів.
Оцінивши всі докази у їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню. Визначений позивачем розмір аліментів у частці 1/4 усіх видів заробітку відповідача не відповідає принципам розумності та справедливості з огляду на те, що позивач перебуває на повному державному забезпеченні, отримує щомісячне грошове забезпечення, а відповідач має підтверджені документально проблеми зі станом здоров`я та несе значні витрати на лікування.
З урахуванням матеріального становища обох сторін, потреб позивача, можливостей відповідача, вимог статей 182, 199, 200 Сімейного кодексу України, суд вважає обґрунтованим визначити розмір аліментів у 1/10 частині усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, що забезпечить баланс інтересів сторін та відповідатиме засадам розумності, справедливості й співмірності.
Керуючись статтями 12, 13, 76–81, 89, 141, 259, 263–265, 273 ЦПК України, статтями 182, 199, 200, 201 Сімейного кодексу України, суд
УХВАЛИВ:
Позов ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про стягнення аліментів на утримання повнолітньої дитини, яка продовжує навчання, задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 на користь ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_3 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , аліменти на його утримання як повнолітнього сина, який продовжує навчання, у розмірі 1/10 частини з усіх видів заробітку (доходу) відповідача щомісячно, починаючи з дня пред`явлення позову до суду і до закінчення позивачем навчання, але не довше ніж до досягнення ним двадцяти трьох років або до припинення навчання.
У решті позовних вимог - відмовити.
Стягнути з ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_2 , який зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , судовий збір на користь держави в сумі 1331,20 (дев`ятсот вісім) гривень 00 копійок.
Рішення про стягнення аліментів в межах суми платежу за один місяць підлягає негайному виконанню.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду може бути подана протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Запорізького апеляційного суду
Учасник справи, якому повне рішення не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повний текст судового рішення складено 14.07.2026 року

Суддя Комунарського районного суду
м.Запоріжжя         Л.О. Варнавська