КИЇВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  	
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
13 липня 2026 року м. Київ справа №320/51772/25
Київський окружний адміністративний суд у складі головуючої судді Кочанової П.В., розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Іноземного підприємства «І-АР-СІ» до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення,-

ВСТАНОВИВ:

Іноземне підприємство «І-АР-СІ» звернулось до Київського окружного адміністративного суду з позовом до Київської митниці, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA100390/2025/000006/1 від 13.08.2025 року. 
В обґрунтування позову зазначено, що відповідачем не доведено наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення позивачем митної вартості товарів за першим методом, так як усі необхідні документи на підтвердження заявленої митної вартості товарів надано, а розбіжності в поданих позивачем документах відсутні. Зазначене, в свою чергу, свідчить про відсутність підстав для коригування митної вартості імпортованого позивачем товару та протиправність прийнятого відповідачем рішення про коригування митної вартості товарів.
Ухвалою Київського окружного адміністративного суду від 28 жовтня 2025 року відкрито провадження в адміністративній справі за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні).
Відповідачем направлено до суду відзив, в якому зазначено, що під час перевірки документів, поданих декларантом позивача для підтвердження заявленої митної вартості товару, встановлено, що митна вартість товарів, які ввозяться по митній декларації позивача на митну територію України, не може бути визнана у зв`язку з тим, що документи, які подані для підтвердження митної вартості, не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за методом обраним декларантом та містять розбіжності. За результатом аналізу наданих декларантом при митному оформленні документів, встановлено, що документи, подані для визначення митної вартості товару відповідно до ст. 53 МК України, містять розбіжності та не містять відомостей щодо числових значень складових митної вартості
Окрім цього, суд зазначає, що представником відповідача надіслано до суду через електронну підсистему «Електронний суд» клопотання про розгляд справи в порядку загального позовного провадження.
З цього приводу суду зазначає, що згідно з ч. 2 ст. 257 КАС України за правилами спрощеного позовного провадження може бути розглянута будь-яка справа, віднесена до юрисдикції адміністративного суду, за винятком справ, зазначених у частині четвертій цієї статті.
У силу приписів ч. 1 ст. 260 КАС України питання про розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження суд вирішує в ухвалі про відкриття провадження у справі.
При вирішенні питання про прийняття позову до розгляду судом було з`ясовано, що відповідно до ч.4 ст.12, ч.4 ст.257 КАС України на даний спір не поширюється дія імперативного правила відносно форми адміністративного судочинства.
Також відповідно до положень ч. 5 ст. 262 КАС України, суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін.
Згідно з п. 2 ч. 6 ст. 262 КАС України, суд може відмовити в задоволенні клопотання сторони про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням сторін, якщо характер спірних правовідносин та предмет доказування у справі незначної складності не вимагають проведення судового засідання з повідомленням сторін для повного та всебічного встановлення обставин справи.
Ознак існування значного суспільного інтересу до розгляду справи судом не виявлено, підстави для визнання спору складним відсутні, адже зміст, характер та правова природа спірних правовідносин, предмет доказування, обсяг та характер доказів ані поодинці, ані у поєднанні не зумовлюють складності даної справи.
Наявності інших факторів, котрі б спричиняли доцільність розгляду справи у порядку загального позовного провадження та перелічені у ч.3 ст.257 КАС України, судом не знайдено.
Для повного та всебічного встановлення обставин справи ані характер спірних правовідносин, ані предмет доказування в даному спорі не вимагають проведення судового засідання з повідомленням (викликом) сторін, а в обґрунтування зворотного відповідачем жодних доводів не наведено, унаслідок чого клопотання про розгляд даної справи в судовому засіданні з повідомлення (викликом) сторін є необґрунтованим та не підлягає задоволенню.
Окремо суд зважає на те, що предметом спору у даній справі є перевірка правомірності рішення митного органу про коригування митної вартості товару, де усі обставини повинні мати документальну фіксацію.
Доводів про існування у межах цієї справи виняткового випадку стосовно неможливості з`ясування судом об`єктивної істини без використання у якості джерел здобуття об`єктивних даних про обставини, котрі входять до предмету доказування, інших доказів, окрім письмових документів, текст процесуального документу відповідача не містить.
З огляду на викладе, суд з матеріалів справи не знаходить підстав для розгляду даної адміністративної справи ані за правилами загального позовного провадження, ані у судовому засіданні.
Розглянувши подані сторонами документи, всебічно і повно з`ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та відзив, об`єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив наступне.
25.05.2020 між ІП «І-АР-СІ» та компанією «ERC DISTRIBUTION AG» (Швейцарська конфедерація; надалі також - Продавець/Постачальник) укладено договір № 02-2505-2020 (далі - Договір), згідно умов якого Постачальник зобов`язується поставити Товари Покупцю, а Покупець зобов`язується прийняти та оплатити Товари поставлені на умовах, визначених цим Договором.
Відповідно до п. 5.2 Договору номенклатура, найменування, кількість, ціна за одиницю Товарів, що постачаються за цим Договором, вказується в Рахунку на поставку відповідної партії Товару. Одиницею виміру Товару є штука, якщо інше не зазначене у Рахунку на поставку відповідної партії Товару. 
Згідно п. 6.2 Договору Місце доставки погоджується Сторонами при підтвердженні замовлення та вказується у відповідному Рахунку.
Відповідно до п.6.3 Договору, Товари (окрім програмної продукції, яка постачається засобами електронного зв`язку) повинні поставлятися на умовах поставки FCA, EXW, FOB, DAP, що повинно тлумачитися відповідно до міжнародних правил тлумачення торгових термінів (Incoterms 2010), наданих Міжнародною торговою палатою, якщо інші умови поставки не погоджено Сторонами у відповідному Рахунку. 
Згідно п.6.5 Договору, Постачальник може призначати відповідні компанії вантажовідправниками, які будуть зазначені вантажовідправниками в супровідних транспортних документах для кожної поставки, де це необхідно.
Пунктом 8.1 Договору передбачено, що ціни на Товари, що постачаються за даним Договором встановлюються Постачальником у інвойсах дійсних для умов FCA, EXW, FOB, DAP (відповідно до умов Інкотермс 2010) або, відповідно, інших погоджених Сторонами умов поставки. Конкретні узгодженні умови поставки згідно Інкотермс 2010, а також місце поставки будуть вказані у відповідному Рахунку Постачальника. Прайс-лист Постачальника з цінами, які діятимуть протягом зазначеного у прайс-листі часу, може доводитись до Покупця шляхом надсилання на його електронну адресу, вказану Покупцем.
У пункті 8.2 Договору зазначається, що загальна вартість Договору складається із сум всіх обсягів поставок, які здійснені протягом дії цього Договору. Ціни на кожну одиницю товару, та загальна вартість кожної відповідної партії Товару узгоджуються та вказуються Сторонами у інвойсі на поставку такої партії Товару.
Згідно пункту 8.3 Договору оплата за Товар, що поставляється за цим Договором, здійснюється Покупцем в Доларах США на банківський рахунок Постачальника, зазначений в цьому Договорі.
Відповідно до п.8.4 Договору якщо інший строк оплати не вказаний у Рахунку, Покупець повинен повністю оплатити Постачальнику кожну партію Товару: авансовим платежем за кожне замовлення; або у строк не пізніше 180 календарних днів з дати Рахунку на оплату відповідної партії Товару. Узгоджений конкретний спосіб оплати зазначається у Рахунку.
Інвойси, що виставляються Постачальником, повинні відповідати узгодженим умовам та кожній конкретній поставці, визначаючи кількість, асортимент та вартість продукції для кожної конкретної поставки (п.8.5 Договору).
08.08.2025 року на підставі вищезазначеного договору Позивачем до Відділу митного оформлення № 2 митного поста „Чайки” Київської митниці Державної митної служби України заявлено до митного оформлення товари «арматура кріплення з недорогоцінних металів» (товар №1) вартістю 48 187,32 Дол. США та «екрани проекційні» (товар №2) вартістю 14 572,50 Дол. США на умовах FOB-NINGBO (CN) та подано митну декларацію від 08.08.2025 №UA100390/2025/714645 (25UA100390714645U0) в якій митну вартість визначено за основним методом – ціною договору (контракту). Разом із декларацією був поданий рахунок-фактура (інвойс) від 18.07.2025 р. №UKR-01-1807-2025 на загальну суму 62 759,82 Дол. США з деталізацією ціни кожного із артикулів, що повністю відповідає домовленостям за контрактом і відображено у Рахунку (інвойсі) до нього.
У Інвойсі № UKR-01-1807-2025 від 18.07.2025 р., яким супроводжувався товар, відповідно до умов положення п. 6.3. Договору № 02-2505-2020 від 25.05.2020 року Сторонами погоджена умова поставки FOB-NINGBO (120 days after payment). Додатково подано Автотранспортну накладну (CMR) № 127 від 29.07.2025р., Коносамент № CGS250505093 від 01.06.2025р, документ, що підтверджує вартість перевезення товару (Договір організації перевезення вантажу від 01.03.2017 №ТЕ201703 між ТОВ «Транс Фаворит» (Виконавець) та іноземним підприємством «ІАР-СІ» (Замовник)та рахунок на оплату від 01.08.2025 №ТФ3).
12.08.2025 р. Відповідачем надіслано Позивачу вимога про те, «Для підтвердження заявленої митної вартості товарів необхідно надати додаткові документи відповідно до частин 3 статті 53 Кодексу: 1)договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2)рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3)рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4)виписку з бухгалтерської документації; 5)ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6)каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7)висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини; 8)відповідно до статті 254 Кодексу переклад українською мовою копії митної декларації країни відправлення. Відповідно до частини 6 статті 53 Кодексу декларант за власним бажанням може подати додаткові наявні у них документи для підтвердження заявленої ними митної вартості товару.»
У відповіді на вказане повідомлення митного органу Позивачем 13.08.2025 року до Київської митниці надано: комерційного інвойсу CI 20241203-01 від 13/05/2025, CI 20250122-01 від 13/05/2025, CI 20241025-01 від 29/04/2025, CI 20241009-01 від 13/05/2025, LM2251473 від 22/05/2025, копія митної декларації країни відправлення 310120250000092478 від 29/05/2025, Заявка на перевезення № 00046578 від 01/06/2025, ПЛАТІЖНА ІНСТРУКЦІЯ №5142 від 06/08/2025.
13.08.2025 року Київську митницю сповіщено, що додаткових документів, окрім наданих, надати не можемо, вважати процедуру консультацій проведеною та продовжити митне оформлення.
13.08.2025 року Відповідачем прийнято рішення про коригування митної вартості товарів № UA100390/2025/000006/2, згідно з яким митна вартість партії імпортованого ІП «І-АР-СІ» товару «арматура кріплення з недорогоцінних металів» (товар №1) була оцінена у 70 597,38 Дол. США. Відповідно до цього рішення митна вартість товару визначено за резервним методом та складено Картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення № UA100390/2025/000219.
Підставою для прийняття оскаржуваного рішення слугувало те, що ... надані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; … не подано банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару та підтверджують факт здійснення оплати на рахунок продавця; … Декларантом до митного оформлення відповідно до пункту 2.1.1 договору організації перевезення вантажу не подано замовлення на перевезення; … не подано митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості; … декларантом невірно проведено розрахунок заявленої митної вартості оцінюваних товарів. Таким чином, документи, що надані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів; … У митного органу виникли підстави вважати, що заявлена декларантом митна вартість не ґрунтується на «дійсній вартості» імпортованих товарів; … Під «дійсною вартістю» слід розуміти ціну, за яку, під час та в місці, визначеними законодавством імпортуючої країни, такий чи подібний товар продається або пропонується для продажу при звичайному ході торгівлі за умов повної конкуренції; … Відповідно до Пункту 2 Приміток та Додаткових положень до статті VII ГАТТ сумісним зі статтею VII було б припущення, що «дійсна вартість» може бути представлена ціною, зазначеною у рахунку, плюс будь-які не включені до неї збори за виправдані витрати, які є звичайними складовими «дійсної вартості», а також плюс будь-яка виняткова знижка чи інше зменшення звичайної конкурентної ціни. Документи, які подані для підтвердження заявленої митної вартості товару документи містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, та не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів. Відповідно до частини 2 статті 58 Кодексу метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні; … Декларант на письмову вимогу митного органу відмовився від надання документів відповідно до статті 53 Кодексу; … Документи, що надані декларантом для підтвердження заявленої митної вартості товару, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, та відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; … Таким чином, причинами, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано є: - неподання декларантом всіх запрошених документів; - відсутність відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості та наявність розбіжностей у поданих до митного оформлення документах, що не дає можливості митному органу перевірити декларування всіх складових митної вартості у повному обсязі; … митний орган відмовив у митному оформленні товарів за заявленою декларантом митною вартістю та прийняв рішення про коригування митної вартості. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо ідентичних товарів не був застосований у зв`язку з відсутністю вартості операції з ідентичними товарами, прийнятої митним органом з дотриманням умов, зазначених у статті 59 Кодексу. Метод визначення митної вартості за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів не був застосований у зв`язку з відсутністю вартості операції з подібними (аналогічними) товарами, які продано на експорт в Україну і час експорту яких збігається з часом експорту оцінюваних товарів або є максимально наближеним до нього, та прийнятої митним органом з дотриманням умов, зазначених у статті 60 Кодексу. Метод визначення митної вартості на основі віднімання вартості не був застосований у зв`язку з відсутністю ціни, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до положень статті 62 Кодексу. Метод визначення митної вартості товарів на основі додавання вартості (обчислена вартість) не був застосований у зв`язку з відсутністю наданої виробником товарів, що оцінюються, або від його імені інформації про їх вартість з дотриманням умов, зазначених у статті 63 Кодексу. Митна вартість товару №1 скоригована з розрахунку 4,08 USD/кг. Числове значення митної вартості товару №1, скоригованої митним органом, становить 4,08 USD/кг. Джерело інформації, яким користувався митний орган при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості товарів: митна декларація від 08.07.2025 №UA100380/2025/628258 (25UA100380628258U6) відповідно до якої здійснено митне оформлення товару «арматура кріплення з чорних металів, кронштейни для кріплення телевізорів, країна виробництва CN», який має схожі характеристики (опис, країна виробництва) з оцінюваним товаром.
Позивач вважає рішення відповідача протиправним та таким, що підлягає скасуванню, звернувся до суду з цим позовом.
Відповідно до ст.19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Згідно з ч.2 ст.2 КАС України у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Отже, суд вважає за необхідне зазначити, що під час розгляду спорів щодо оскарження рішень (дій) суб`єктів владних повноважень, суд зобов`язаний незалежно від підстав, наведених у позові, перевіряти оскаржувані рішення (дії) на їх відповідність усім зазначеним вимогам.
Відносини, пов`язані із справлянням митних платежів, регулюються Митним кодексом України, Податковим кодексом України та іншими законами України з питань оподаткування (ч.2 ст.1 Митного кодексу України; далі МК України; в редакції, чинній на момент виникнення спірних правовідносин).
Відповідно ч.2 ст.53 МК України документами, які підтверджують митну вартість товарів, є декларація митної вартості та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводиться розрахунок митної вартості; зовнішньоекономічний договір (контракт); рахунок-фактура (інвойс) або рахунок - проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); якщо рахунок сплачено - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; якщо здійснювалося страхування - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Частиною 3 вказаної статті також передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у ч.2 цієї статті, містять розбіжності, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі документи: договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою , контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); виписку з бухгалтерської документації; ліцензійний та авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; копію митної декларації країни відправлення; висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті.
Відповідно до ч.ч.1-3 ст. 54 МК України передбачено, що контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у ч.1 статті 58 цього Кодексу. За результатами здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів митний орган визнає заявлену декларантом або уповноваженою ним особою митну вартість чи приймає письмове рішення про її коригування відповідно до положень статті.
Приписами ст. 337 МК України передбачено, що перевірка документів та відомостей, які подаються органам доходів і зборів під час переміщення товарів, транспортних засобів комерційного призначення через митний кордон України, здійснюється візуально, із застосуванням інформаційних технологій шляхом проведення: формато-логічного контролю; контролю співставлення; контролю із застосуванням системи управління ризиками та в інші способи, передбачені цим Кодексом.
Згідно з п.1 ч.4 ст.54 МК України контроль заявленої декларантом митної вартості товарів здійснюється шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч.6 ст.54 МК України орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2-4 ст.53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Зі змісту наведеної норми МК України випливає, що неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у ч.ч.2-4 ст.53 цього Кодексу є однією з самостійних підстав для відмови у митному оформленні товару за заявленою декларантом митною вартістю.
Згідно з ч.1 ст.55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених ч.6 ст.54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Частиною 2 ст.55 МК України визначено, що прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених ч.3 ст.53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування.
Передбачене ч.5 ст.54 МК України право митного органу на витребування у декларанта додаткових документів реалізується виключно з підстав, які передбачені частиною третьою статті 53 МК України, - надання декларантом документів, які містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Тобто, наведені приписи зобов`язують митницю зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовірності.
У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару.
З матеріалів справи випливає, що оскаржуваним рішенням митну вартість товару скориговано за результатами проведення перевірки документів, які надані на підтвердження заявленої митної вартості товару у відповідності до ст. 337 МК України.
При цьому суд звертає увагу, що митні органи мають право здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом, зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товарів, невідповідністю характеристик товарів, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товарів, порівнянням рівня заявленої митної вартості товарів з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше.
Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву у правильності визначення митної вартості є обов`язковою умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів.
Викладена правова позиція неодноразово висловлена Верховним Судом, зокрема у постановах від 25.06.2020 у справі № 805/2380/16-а та від 20.10.2020 у справі №809/1056/16.
Згідно з ч.5 ст. 242 КАС України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Крім того, суд вважає за необхідне зазначити, що системний аналіз вищенаведених правових норм свідчить, що основним методом визначення митної вартості товарів є перший метод (за ціною договору), але обов`язок доведення митної вартості товару лежить на позивачеві. При цьому, митний орган у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, яка була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, може витребувати додаткові документи.
Водночас, наявність обґрунтованих сумнівів у правильності зазначеної декларантом митної вартості товарів є імперативною умовою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митниці право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товарів. Такі сумніви є обґрунтованими, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
У зв`язку з вказаним саме на митний орган покладається обов`язок зазначити конкретні обставини, які викликали відповідні сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки сумнівних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у достовірності цих відомостей.
Наведений правовий висновок відповідає позиції Верховного Суду, висловленій у постанові від 07.05.2020 у справі №1.380.2019.001625.
Позивачем, до митної декларації додано та подано митному органу наступні документи: Рахунок-фактура (iнвойс) № UKR-01-1807-2025 від 18.07.2025р., Коносамент № CGS250505093 від 01.06.2025 р.; Автотранспортна накладна (Road consignment note) №127 від 29.07.2025 р., Декларація про походження товару № UKR-01-1807-2025 від 18.07.2025р., Документ, що підтверджує вартість перевезення товару - Рахунок-фактура про надання транспортно-експедиційних послуг № ТФ3 від 01.08.2025р., Договір (контракт) про перевезення ТЕ201703 від 01.03.2017 р.; Зовнішньоекономічний договір (контракт) № 02-2505-2020 від 25.05.2020р.; Перепустка №000084058 від 08.08.2025р.; Митна декларація № 25UA100390714645U0 від 08.08.2025 р.
На запит митного органу від 12.08.2025 року Позивач додатково надав копії: комерційного інвойсу №CI 20241203-01 від 13.05.2025р., №CI 20250122-01 від 13.05.2025р., №CI 20241025-01 від 29.04.2025р., №CI 20241009-01 від 13.05.2025р., №LM2251473 від 22.05.2025р., копія митної декларації країни відправлення №310120250000092478 від 29.05.2025р., Заявка на перевезення № 00046578 від 01.06.2025р, ПЛАТІЖНА ІНСТРУКЦІЯ №5142 від 06.08.2025р.
Пунктом 8.1 Договору від № 02-2505-2020 від 25.05.2020р. передбачено, що ціни на Товари, що постачаються за даним Договором встановлюються Постачальником у інвойсах дійсних для умов FCA, EXW, FOB, DAP (відповідно до умов Інкотермс 2010) або, відповідно, інших погоджених Сторонами умов поставки. Конкретні узгодженні умови поставки згідно Інкотермс 2010, а також місце поставки будуть вказані у відповідному Рахунку Постачальника.
У інвойсі № UKR-01-1807-2025 від 18.07.2025р. до договору № 02-2505-2020 від 25.05.2020 року Сторонами погоджені умови поставки FOB-NINGBO. З урахуванням умов поставки FOB, відповідно до ч.10 ст. 58 МК України, вартість витрат на вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України покладається на Покупця, оскільки у Продавця визначено обов`язок передати товар перевізнику із завантаженням в порту відправлення.
Згідно умов цієї поставки, всі витрати та ризики щодо транспортування товарів з місця відвантаження до місця ввезення на митну територію України покладено на Покупця. Для забезпечення та виконання транспортування товарів, Позивачем було укладено Договір організації перевезення вантажу № ТЕ201703 від 01.03.2017 р. із ТОВ «ТРАНС ФАВОРИТ» (далі-Договір перевезення). Відповідно до пп. 2.1.1. п.2.1. ст.2 Договору перевезення .2.1.1. передбачено, що Замовник зобов`язується забезпечити надання вантажів для перевезень на підставі узгодженого «Замовлення на перевезення», що є невід`ємною частиною цього Договору, в якому вказані: пункт завантаження, дата і час прибуття в пункт завантаження, пункт розвантаження, контактні особи та їх телефони, назва та характеристика вантажу, об`єм та вага вантажу, вартість перевезення та додаткові вимоги.
У спірному Рішенні зазначено «Декларантом до митного оформлення відповідно до пункту 2.1.1 договору організації перевезення вантажу не подано замовлення на перевезення.
Відповідачу були надані платіжні документи, що підтверджують факт оплати організації транспортних послуг відповідно до виставленого рахунка-фактури. Відповідно до яких вартість міжнародного перевезення вантажу по єдиному міжнародному документу за маршрутом Ningbo - п. Гданськ, навантажувально-розвантажувальні роботи в порту: м.Гданськ, документаційні послуги, за три контейнери, склала 317 490,00 грн. з ПДВ; міжнародне перевезення за єдиним перевізним документом по маршруту: Гданськ (Польща) - м/п Ягодин - 238 008,00 грн. з ПДВ; міжнародне перевезення за єдиним перевізним документом по маршруту м/п м. Ягодин - Київ (Україна) – 59 502,00 грн. з ПДВ; Винагорода експедитора на території України - 18 000,00 грн. з ПДВ. Вантаж не страхувався.
Позивачем надано митному органу належні документи які містили відомості і підтверджували вартість перевезення, вартість послуг/суміжних послуг перевізника щодо товарів, а твердження Відповідача про те, що у митного органу відсутня можливість здійснити контроль правильності визначення такої складової митної вартості як транспортні витрати, витрати на страхування безпідставне.
Посилання митного органу на схожий товар («арматура кріплення з чорних металів, кронштейни для кріплення телевізорів, країна виробництва CN») за митною декларацією №UA100380/2025/628258 (25UA100380628258U6) від 08.07.2025 р. розмитнювався за іншою вартістю, ніж задекларована декларантом (за схожими (опис, країна виробництва), але не ідентичними характеристиками), за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення митним органом контролю митної вартості, не створює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом. Інформація щодо схожих товарів, яка наявна у митних органів, з об`єктивних причин не може містити усієї інформації, що стосується суб`єктів зовнішньоекономічної діяльності, товарів і умов їх продажу, тому такі дані не можуть мати більше значення, ніж надані декларантом первинні документи про товар.
Відповідачем не доведено правомірності застосування обраного відповідачем методу для визначення митної вартості задекларованого позивачем товару.
Позивачем були надані необхідні документи, що підтверджували митну вартість товару і обраний метод визначення митної вартості товару.
Не надання Позивачем до митного органу інших документів із загального переліку ст. 53 МКУ, як це визначено оспорюваним рішенням про коригування митної вартості, не є обґрунтованою підставою через яку митну вартість імпортованих товарів за митною декларацією № 25UA100390714645U0 від 08.08.2025 р. не може бути визначено за ціною договору (контракту), та не є підставою для проведення коригування митної вартості товарів на підставі наявної у Відповідача інформації з митної декларації № UA100380/2025/628258 (25UA100380628258U6) від 08.07.2025 р.
З цих підстав оскаржуване рішення про коригування митної вартості не можна визнати обґрунтованим, оскільки саме лише посилання на митні декларації із зазначенням задекларованої митної вартості та опису товару не дозволяє пересвідчитись у тому, що цей товар був подібним товару, що імпортується позивачем, як і перевірити чи характеристики оцінюваного товару та товару, ціна якого взята за основу для коригування митної вартості, могли бути порівнювані для цілей визначення митної вартості товару.
Доведення таких обставин покладено саме на митний орган, як і викладення пояснень щодо зроблених коригувань виходячи з порівняльного аналізу характеристик товарів, умов поставки, комерційних умов тощо (згідно з викладеними вище вимогами до оформлення рішення про коригування митної вартості товарів) для цілей дотримання встановлених митним законодавством вимог при здійсненні коригування заявленої митної вартості товарів.
Відтак, суд доходить висновку, що відповідач при прийнятті рішення про коригування митної вартості товарів протиправно застосував шостий (резервний) метод визначення митної вартості товарів, що є самостійною підставою для скасування оскаржуваного рішення відповідача.
Таким чином, висновки відповідача щодо документального не підтвердження позивачем митної вартості імпортованого товару є необґрунтованими, а подальше коригування його вартості на підставі референтної митної декларації, зазначеної в графі 33 спірного рішення про коригування митної вартості товарів, є протиправним.
Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви в достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої позивачем митної вартості товару, судом не встановлено.
З оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів вбачається, що відповідач не надав належної оцінки поданим документам та не встановив конкретних обставин та фактів, які перешкоджають митному оформленню товару за ціною договору.
Отже, у відповідача під час прийняття вказаного рішення не було підстав для незастосування основного методу визначення митної вартості товару за ціною договору.
З урахуванням викладеного суд дійшов висновку, що відповідач неправомірно відмовив позивачу у визнанні задекларованої ним митної вартості товару за основним методом, визначив митну вартість за другорядним (резервним) методом та прийняв оскаржуване рішення про коригування митної вартості товарів.
За таких обставин позовні вимоги позивача про визнання протиправними та скасування оскаржуваного рішення про коригування митної вартості товарів та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
За загальним правилом, що випливає з принципу змагальності, кожна сторона повинна подати докази на підтвердження обставин, на які вона посилається, або на спростування обставин, про які стверджує інша сторона.
Відповідно до частини другої статті 77 КАС України в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Суб`єкт владних повноважень повинен подати суду всі наявні у нього документи та матеріали, які можуть бути використані як докази у справі.
Системно проаналізувавши приписи законодавства України, що були чинними на момент виникнення спірних правовідносин між сторонами, зважаючи на взаємний та достатній зв`язок доказів у їх сукупності, суд дійшов висновку, що адміністративний позов підлягає задоволенню.
Зважаючи на задоволення позовних вимог, понесені позивачем судові витрати у вигляді сплаченого судового збору підлягають стягненню на його користь за рахунок бюджетних асигнувань з відповідача у відповідності до вимог приписів ч. 1 ст. 139 КАС України.
Керуючись статтями 243-246, 250, 255 КАС України, суд,-
ВИРІШИВ:
Адміністративний позов Іноземного підприємства «І-АР-СІ» до Київської митниці про визнання протиправним та скасування рішення -задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів № UA100390/2025/000006/1 від 13.08.2025 року.
Стягнути на користь Іноземного підприємства «І-АР-СІ» (код ЄДРПОУ 38204199, місцезнаходження: 04073, місто Київ, вул. Марка Вовчка, буд. 18-А) за рахунок бюджетних асигнувань Київської митниці (код ЄДРПОУ 43997555, місцезнаходження: 03124, бул. Гавела Вацлава, 8А) судові витрати пов`язані зі сплатою судового збору в розмірі 2 881,76 грн.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається до Шостого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. 
У разі оголошення судом лише вступної та резолютивної частини рішення, або розгляду справи в порядку письмового провадження, апеляційна скарга подається протягом тридцяти днів з дня складення повного тексту рішення.
Повний текст судового рішення складено та підписано 13 липня 2026 року.

Суддя Кочанова П.В.