ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 613/2625/25      Головуючий суддя І інстанції Харченко С.М.
Апеляційне провадження № 33/818/1159/26      Суддя доповідач Шабельніков С.К.
Категорія: ст. 124, ч.1 ст.130 КУпАП
П О С Т А Н О В А
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 серпня 2026 року         м.Харків

Суддя Харківського апеляційного суду Шабельніков С.К., 
за участю секретаря - Вакули Н.С., 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м.Харкові справу за апеляційною скаргою захисника Тризна Є.М. на постанову судді Богодухівського районного суду Харківської області від 05 березня 2026 року стосовно ОСОБА_1 за ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП, -

в с т а н о в и в:

Постановою судді Богодухівського районного суду Харківської області від 05.03.2026 об`єднані в одне провадження справи: №613/2625/25 (провадження №3/613/860/25), №613/2626/25 (провадження №3/613/861/25) та присвоєно загальний номер справи №613/2625/25 (провадження №3/613/860/25).
Цією же постановою  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який проживає за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_1 ,
визнано винним у вчиненні адміністративних правопорушень, передбачених ч. 1 ст.130, ст.124 КУпАП, та на нього накладено адміністративне стягнення, з урахуванням ст.36 КУпАП, у виді штрафу у розмірі однієї тисячі неоподаткованих мінімумів доходів громадян, що складає 17000 гривень 00 копійок, з позбавленням права керуванням транспортними засобами на 1 рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у сумі 665 гривень 60 копійок.

Судом встановлено, що ОСОБА_1 15.12.2025 о 12 год. 50 хв. керуючи автомобілем ВАЗ212140 д.н.з. НОМЕР_2 по вул. Віталія Сахна, 71 м. Богодухів, при цьому перебуваючи у стані алкогольного сп`яніння, під час руху не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням, в`їхав на прилеглу територію, де допустив наїзд на перешкоду металеві ворота домоволодіння, що належить ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобіль та ворота отримали механічні пошкодження, ОСОБА_2 завдано матеріальний збиток. Огляд на стан алкогольного сп`яніння проводився із застосуванням спеціального технічного засобу Драгер на місці зупинки транспортного засобу під відеозапис нагрудної камери BodyCam3.
Чим порушив вимоги п.2.9 а, п. 12.1 ПДР України. За вказані порушення передбачена адміністративна відповідальність за ст.124, ч.1 ст.130 КУпАП. 

В своїй апеляційній скарзі захисник Тризна Є.М. просить постанову судді Богодухівського районного суду Харківської області від 05.03.2026 скасувати в частині накладення стягнення за ч.1 ст.130 КУпАП, а провадження у справі у цій частині закрити у зв`язку з відсутності в його діях складу адміністративного правопорушення.
Свої вимоги обґрунтовує тим, що матеріали цієї справи не містять доказів керування ОСОБА_1 транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, у тому числі долучений до справи відеозапис, з якого вбачається, що ОСОБА_1 пояснює працівнику поліції, що його припаркований автомобіль покотилось та вдарило ворота приватного домоволодіння. 

В судові засідання в суд апеляційної інстанції, які були призначені на 12.06.2026 та 10.08.2026, ОСОБА_1 та його захисник Тризна Є.М. жодного разу не з`явилися, але вони були повідомлені про дату та місце апеляційного розгляду, що підтверджується відомостями Довідки про доставку повідомлення у додатку «Viber», з якої вбачається, що судові повістки в електронному вигляді доставлені 27.05.2026 і 08.07.2026 на номери їх мобільних телефонів, які містяться у матеріалах справи, у тому числі в апеляційній скарзі, що повністю відповідає Порядку надсилання судових повісток, повідомлень і викликів учасників судового процесу, затвердженого наказом ДСА України від 23.01.2023 року №28.
При цьому, судом апеляційної інстанції засобами поштового зв`язку направлялися ОСОБА_1 судові повістки на адресу його місця мешкання, але вони повернулися до Харківського апеляційного суду у зв`язку з відсутністю адресату за вказаною адресою.
Водночас, 02.06.2026 та 20.07.2026 захисник ОСОБА_3 отримав судові повістки, які йому надіслані засобами поштового зв`язку, що підтверджується відомостями рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення.
Захисник Тризна Є.М. також отримав 08.07.2026 судову повістку в електронному вигляді на його електронну пошту, яку він зазначив в своїй апеляційній скарзі, що підтверджується відомостями довідки про доставку електронного листа.
Крім того, належить врахувати, що саме захисник Тризна Є.М., який діє в інтересах ОСОБА_1 , є ініціатором апеляційного перегляду постанови судді Богодухівського районного суду Харківської області від 05.03.2026 у цій справі.
Окрім цього, до суду апеляційної інстанції не надходило будь-яких клопотань від ОСОБА_1 та його захисника Тризна Є.М. про відкладення апеляційного розгляду.
При цьому, суд апеляційної інстанції керується практикою ЄСПЛ, а саме рішенням Європейського суду з прав людини від 03.04.2008 в справі "Пономарьов проти України", в якому наголошується, що сторони в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження.
Статтею 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" передбачено, що суди застосовують при розгляді справ Конвенцію про захист прав людини і основоположних свобод та практику Європейського суду з прав людини як джерело права. 
Право на доступ до суду не є абсолютним та може підлягати обмеженням. Кожна держава встановлює правила судової процедури, зокрема й процесуальні заборони та обмеження, зміст яких - не допустити безладного перебігу судового процесу (рішення Європейського суду з прав людини від 20.05.2010 у справі "Пелевін проти України").
Також , згідно з усталеною практикою Суду, учасники справи в розумні інтервали часу мають вживати заходів, щоб дізнатись про стан відомого їм судового провадження; процесуальна бездіяльність скаржника не може ставити під сумнів здійснення судочинства судом апеляційної інстанції відповідно до вимог процесуального закону.
За таких обставини, враховуючи вимоги ст. ст. 268, 294 КУпАП, а також те, що ОСОБА_1 та захисник Тризна Є.М. були повідомлені про місце, дату та час апеляційного розгляду, але в судове засідання не з`явився та клопотань про відкладення судового розгляду не подавали, апеляційний суд вирішив провадити апеляційний перегляд оскаржуваної постанови без участі апелянта та його підзахисного, з урахуванням наявних відомостей у матеріалах справи та доводів апеляційної скарги.

Дослідивши доводи апеляційної скарги та відомості, що є наявними у справі про адміністративне правопорушення, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга захисника Тризна Є.М. не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Відповідно до вимог ч. 7 ст. 294 КУпАП, апеляційний суд переглядає справу в межах апеляційної скарги.
Як вбачається зі змісту апеляційних доводів та вимоги, захисник Тризна Є.М. просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції лише в частині визнання ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення за ч.1 ст.130 КУпАП, а тому, з рахуванням вимог ст.294 КУпАП, апеляційний суд не перевіряє оскаржуване судове рішення в частині доведеності вини останнього за ст.124 КУпАП.
Згідно вимог ст.ст. 245, 251, 252, 280 КУпАП, суд повинен повно, всебічно та об`єктивно з`ясувати всі обставини справи, дати належну оцінку зібраним доказам. Зокрема, суд повинен з`ясувати чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи є винною дана особа в його вчиненні.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови встановлено, що захисником в своїй апеляційній скарзі не наведено об`єктивних відомостей, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Переглядаючи оскаржувану судову постанову за доводами поданої апеляційної скарги захисника Тризна Є.М. в частині відсутності в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 130 КУпАП, суд апеляційної інстанції не знайшов підстав для її задоволення. 
У рішенні по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007 ЄСПЛ постановив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі.
Пункт 1.3 Правил дорожнього руху передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 Правил дорожнього руху встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9 «а» Правил дорожнього руху передбачена статтею 130 КУпАП.
Проведення огляду на стан сп`яніння здійснюється в порядку встановленому ст. 266 КУпАП, а також відповідно до Інструкції, затвердженої наказом МВС України та МОЗ України від 09.11.2015 №1452/735 та Порядку, затвердженого постановою КМУ від 17.12.2008 №1103.
Відповідно до ч.ч.2, 3, 6 ст. 266 КУпАП, огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Направлення особи для огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду здійснюються в порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України.
Під час апеляційного перегляду оскаржуваної постанови, апеляційним судом не встановлено об`єктивних обставин, які можуть спростувати висновки суду щодо винуватості ОСОБА_1 у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 КУпАП.
Так, визнаючи ОСОБА_1 винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, суд першої інстанції послався на докази, які безпосередньо дослідив під час судового розгляду та дав їм обґрунтовану оцінку в оскаржуваному судовому рішенні, а саме відомостям, що містяться у: протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №541426 від 15.12.2025 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2, том справи №613/2625/25, провадження №3/613/72/26); протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №541417 від 15.12.2025 за ст.124 КУпАП (а.с.2, том справи №613/2626/25, провадження №3/613/73/26); роздруківці результату огляду за допомогою газоаналізатора Drager Alkotest 6820 (ARSM-0175) від 15.12.2025 (а.с.5, том справи №613/2625/25, провадження №3/613/72/26); акті огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, а також цифровими показниками спеціального технічного засобу (а.с.4, том справи №613/2625/25, провадження №3/613/72/26); схемою місця ДТП, яка сталася 15.12.2025 та фототаблицею до неї (а.с.4-5, том справи №613/2626/25, провадження №3/613/73/26);письмових пояснень ОСОБА_1 , які містяться у протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №541426 від 15.12.2025 за ч.1 ст.130 КУпАП (а.с.2, том справи №613/2625/25, провадження №3/613/72/26);письмовими поясненнями ОСОБА_2 (а.с.6, том справи №613/2626/25, провадження №3/613/73/26); копії постанови про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №6348344 від 15.12.2025 року стосовно ОСОБА_1 за ч.2 ст.126 КУпАП (а.с.13, том справи №613/2625/25, провадження №3/613/72/26); відеозапису, долученого до матеріалів справи (а.с.18, том справи №613/2625/25, провадження №3/613/72/26).
Зокрема, з відомостей протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 541426 від 15.12.2025 вбачається, що 15.12.2025 о 12 год. 50 хв. за адресою: м.Богодухів, вул. вул. Віталія Сахна, 71, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ212140 д.н.з. НОМЕР_2 , у стані алкогольного сп`яніння. Огляд проводився на місці зупинки транспортного засобу за допомогою газоаналізатору Драгер під відеозапис, чим порушив п.2.9«а» ПДР (а.с.2 том справи №613/2625/25, провадження №3/613/72/26). 
Крім того, з відомостей цього протоколу вбачається, що ОСОБА_1 в графі «пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності по суті порушення» зазначив, що він випив 1 літр пива. Інших пояснень, у тому числі щодо своєї незгоди з проведеним оглядом та будь-яких зауважень, ОСОБА_1 не зазначав у цьому протоколі. 
При цьому, зазначені вище відомості протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №541426 від 15.12.2025 також підтверджується відомостями роздруківки тесту, проведеного за допомогою Drager Alcotest 6820, з якої вбачається, що результат огляду ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest 6820 (прилад ARSM-0175) є позитивним та складає 2,01 проміле, з яким під підпис було ознайомлено ОСОБА_1 (а.с.5, том справи №613/2625/25, провадження №3/613/72/26). 
З відомостей акта огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів вбачається, що ОСОБА_1 погоджувався з результатом його огляду на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest 6820, прилад ARSM-0175, який складав 2,01 проміле. Огляд провадився у зв`язку з виявленням у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння: різкий запах алкоголю з порожнини рота (а.с.4, том справи №613/2625/25, провадження №3/613/72/26).
Згідно відомостей протоколу про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №541417 від 15.12.2025 за ст.124 КУпАП, 15.12.2025 о 12 год. 50 хв. за адресою: м.Богодухів, вул. вул. Віталія Сахна, 71, ОСОБА_1 керував автомобілем ВАЗ212140 д.н.з. НОМЕР_2 , та під час руху не вибрав безпечну швидкість руху, не врахував дорожню обстановку, не впорався з керуванням, виїхав на прилеглу територію, де допустив наїзд на перешкоду – металеві ворота домоволодіння, що належить гр. ОСОБА_2 . Внаслідок ДТП автомобіль та ворота отримали механічні пошкодження. Гр. ОСОБА_2 завдано матеріальний збиток, чим порушив п.1.5, п.12.1 ПДР, за що передбачена адміністративна відповідальність за ст.124 КУпАП (а.с.2, том справи №613/2626/25, провадження №3/613/73/26).
Проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння фіксувалось працівником поліції у відповідності до ч. 2 ст. 266 КУпАП за допомогою технічних засобів відеозапису, які долученого до матеріалів справи про адміністративне правопорушення.
З долучених до матеріалів справи відеозаписів (відеофайли «D972513_00007120251215140102_0005», «D972513_00007120251215140243_0006», «D972513_00007120251215142423_0007», «D972513_00007120251215142924_0008», «D972513_00007120251215143102_0009») вбачається, що на місці ДТП працівником поліції проведено огляд ОСОБА_1 на стан алкогольного сп`яніння за допомогою газоаналізатору Drager Alcotest, результат якого складав 2,01 проміле. Щодо результатів оглядуОСОБА_1 не заперечував та не просив проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я. З відеозапису також вбачається, що ОСОБА_1 повідомляє працівнику поліції, що у цей день випив 1 л пива, про що особисто зазначив у протоколі про адміністративне правопорушення у відповідній графі (відеофайл ««D972513_00007120251215142423_0007», починаючи з 03 хв. 20 сек. відеозапису). При цьому, на відеозаписі зафіксовано, що під час події у цій справі ОСОБА_1 повідомляє працівнику поліції, що приїхав на своєму транспортному засобі на місці події позавчора, у цей день не керував своїм автомобілем та транспортний засіб сам покотився у зв`язку з чим сталося зіткнення з воротами (а.с.18, том справи №613/2625/25, провадження №3/613/72/26). 
Водночас, у своїх письмових поясненнях від 15.12.2025 потерпіла ОСОБА_2 зазначила, що вона проживає за адресою: АДРЕСА_2 . 15.12.2025, приблизно о 09 год. 00 хв., до її сусідки ОСОБА_4 , яка проживає за адресою: АДРЕСА_2 , приїхав ОСОБА_1 на автомобілі ВАЗ «Нива», д.н.з. НОМЕР_2 , та поставив поруч з її воротами, про що свідчить відеозапис з камери відеоспостереження біля входу у двір. Також потерпіла помітила ознаки алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , а саме хитка хода. Приблизно о 12 год. 50 хв. потерпіла помітила, що її ворота мають механічні пошкодження, зірвані петлі, ворота увігнуті всередину. Вийшовши за двір, вона побачила, що автомобіль ВАЗ «Нива» в`їхав у її ворота, поруч був гр. ОСОБА_1 , на її зауваження відреагував образами, нецензурною лайкою. Також потерпіла помітила, що ОСОБА_1 був у стані алкогольного сп`яніння, а саме мав чіткий запах алкоголю з порожнини рота. Помітивши, що він налаштований ворожо, потерпіла перелякалася та подзвонила на лінію 102 для вирішення конфлікту (а.с.6, том справи №613/2626/25, провадження №3/613/73/26).
Крім того, апеляційний суд також враховує відомості рапорту інспектора СРПП Богодухівського РВП ГУНП в Харківській області Страховецького С. від 15.12.2025, з якого вбачається, що під час оформлення адміністративного матеріалу за ч.1 ст.130 КУпАП стосовно водія ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , посвідчення водія, на підставі ст.256-1 КУпАП, тимчасово не вилучалось, оскільки останній не має права керування транспортними засобами. Відносно гр.ОСОБА_1 складено постанову про накладення адміністративного стягнення по справі про адміністративне правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксоване не в автоматичному режимі, серії ЕНА №6348344 за ч.2 ст.126 КУпАП від 15.12.2025 (далі – постанова серії ЕНА №6348344 від 15.12.2025 за ч.2 ст.126 КУпАП) (а.с.8, том справи №613/2625/25, провадження №3/613/72/26).
Суд бере до уваги, що рапорт працівника поліцейського за своїм правовим змістом є документом, яким поліцейські інформують керівництво про законність та обґрунтованість дій під час встановлення обставин вчинення особою адміністративного правопорушення. Разом з тим, вказаний документ містить відомості про обставини, що підлягають доказуванню по справі про адміністративне правопорушення. Він підлягає аналізу та оцінці у сукупності з всіма наявними доказами.
Більш того, з відомостей копії постанови серії ЕНА №6348344 від 15.12.2025 за ч.2 ст.126 КУпАП вбачається, що 15.12.2025 о 12 год. 50 хв. ОСОБА_1 керував транспортним засобом ВАЗ212140, д.н.з. НОМЕР_2 , не маючи права керування таким транспортним засобом, чим порушив п.2.1«а» ПДР – керування транспортним особою, яка не має права керування таким т/з (а.с.13, том справи №613/2625/25, провадження №3/613/72/26).
При цьому, матеріали цієї справи не містять відомостей про оскарження стороною захисту в установленому законом порядку постанови серії ЕНА №6348344 від 15.12.2025 за ч.2 ст.126 КУпАП. Цих відомостей не надано стороною захисту і до початку апеляційного розгляду, а тому постанова серії ЕНА №6348344 від 15.12.2025 за ч.2 ст.126 КУпАП набрала законної сили, у зв`язку з чим у суду апеляційної інстанції відсутні процесуальні підстави ставити під сумнів фактичні обставини, що зазначені у цій постанові.
За таких обставин, враховуючи відомості постанови серії ЕНА №6348344 від 15.12.2025 за ч.2 ст.126 КУпАП, письмових пояснень потерпілої  ОСОБА_2 від 15.12.2025 та інших долучених до справи доказів, апеляційний суд ставиться критично до апеляційних доводів захисника Тризна Є.М. про відсутність доказів у матеріалах справи, які підтверджують факт керування 15.12.2025 о 12 год. 50 хв. ОСОБА_1 транспортним засобом ВАЗ212140, д.н.з. НОМЕР_2 , по вул. Віталія Сахна, буд.71, у м.Богодухів Харківської області.
Апеляційний суд також враховує, що в своїй апеляційній скарзі захисник Тризна Є.М. просить скасувати оскаржувану постанову суду першої інстанції лише в частині притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП та не оспорює вину останнього у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП.
Крім того, з відомостей усіх відеозаписів, які долучені до матеріалів справи, об`єктивно вбачається, що працівники поліції не здійснювали жодного тиску на ОСОБА_1 , останній погоджувався з результатами огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу та він особисто підтвердив, що вживав алкоголь у день події у цій справі.
При цьому, відповідно до положень ч.1 ст. 267 КУпАП, огляд на стан алкогольного сп`яніння може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.
Суд апеляційної інстанції бере до уваги, що протоколи про адміністративне правопорушення у цій справі та інші долучені до них процесуальні документи складені уповноваженими державними особами, але дії цих посадових осіб, які їх складала, в порядку передбаченому чинним законодавством, ОСОБА_1 та захисником Тризна Є.М. не оскаржувались, тобто останні не зверталися із скаргами на дії працівників поліції до їх безпосереднього керівництва з метою ініціювання службової перевірки або притягнення до дисциплінарної відповідальності в порядку, передбаченому ст.267 КУпАП.
Також стороною захисту не надано відомостей про, що останні зверталися до суду в порядку КАСУ на дії керівництва поліції, пов`язаних із перевіркою скарг щодо незаконних дій працівників поліції, при складанні ними адміністративних матеріалів у цій справі.
Цих відомостей не надано суду і до початку апеляційного розгляду.
Таким чином, на переконання апеляційного суду, стороною захисту не надано суду доказів щодо незаконності дій працівників поліції в частині проходження ОСОБА_1 огляду на стан алкогольного сп`яніння у встановленому законом порядку, а також щодо складання стосовно останнього адміністративних матеріалів у цій справі. 
Отже, враховуючи вимоги ст.266 КУпАП та відсутність будь-яких скарг і заяв сторони захисту щодо дій працівників поліції під час виявлення у ОСОБА_1 алкогольного сп`яніння, проходження огляду на стан алкогольного сп`яніння на місці зупинки транспортного засобу, а також складення працівником поліції протоколів та інших процесуальних документів, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що відомості, які зафіксовані у доказах, що долучені до матеріалів справи, відповідають дійсності, що вочевидь унеможливлює врахування апеляційним судом доводів апелянта щодо незаконності дій працівників поліції.
Аналізуючи відомості цих доказів у справі, апеляційний суд дійшов висновку, що вони узгоджуються між собою та беззаперечно свідчать про наявність в діях ОСОБА_1 складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП. 
Інші доводи, наведені в апеляційній скарзі, висновки суду першої інстанції не спростовують, оскільки є необґрунтованими, суб`єктивними, суперечать відомостям доказів, долучених до матеріалів справи, та оцінюються судом як спосіб захисту, що має на меті безпідставне уникненняОСОБА_1 відповідальності за вчинене правопорушення.
Таким чином, сукупність досліджених судом доказів поза розумним сумнівом свідчить про те, що ОСОБА_1 порушив вимоги п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та вчинив адміністративне правопорушення, передбачене ч. 1 ст. 130 КУпАП. 
Слід також зазначити, що Європейський суд з прав людини вказав, що п. 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди давати обґрунтування своїх рішень, але це не може сприйматись як вимога надавати детальну відповідь на кожен аргумент. Межі цього обов`язку можуть бути різними в залежності від характеру рішення. Крім того, необхідно брати до уваги між іншим, різноманітність аргументів, які сторона може представити в суд, та відмінності, які існують у державах-учасницях, з огляду на положення законодавства, традиції, юридичні висновки, викладення та формулювання рішень. Таким чином, питання, чи виконав суд свій обов`язок щодо подання обґрунтування, що випливає зі статті 6 Конвенції може бути визначено тільки у світлі конкретних обставин справи (Проніна проти України, № 63566/00, § 23, ЄСПЛ, від 18.07.2006).
Пункт 1 ст. 6 Конвенції не вимагає більш детальної аргументації від апеляційного суду, якщо він лише застосовує положення для відхилення апеляції відповідно до норм закону, як такої, що не має шансів на успіх, без подальших пояснень (Burg and others v. France (Бюрг та інші проти Франції), (dec.); Gorou v. Greece (no.2) (Гору проти Греції №2) [ВП], § 41.
Крім того, суд зазначає, що законодавець саме з метою забезпечення безпеки дорожнього руху, життя та здоров`я його учасників, поклав на водіїв транспортних засобів додаткові обов`язки, зокрема пройти на вимогу працівника поліції в установленому законом порядку огляд для визначення стану алкогольного чи наркотичного сп`яніння.
В рішенні Європейського суду з прав людини по справі «О`Галлоран та Франціс проти Сполученого Королівства» від 29.06.2007, яке з урахуванням положень статей8,9 Конституції України, а також статті 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» є частиною національного законодавства, зазначив, що будь-яка особа, яка володіє чи керує автомобілем, підпадає під дію спеціальних правил, оскільки володіння та використання автомобілів є таким, що потенційно може завдати серйозної шкоди. Ті, хто реалізували своє право володіти автомобілями та їздити на них, тим самим погодились нести певну відповідальність та виконувати додаткові обов`язки у правовому полі держави.
Аналізуючи досліджені докази, оцінюючи їх у сукупності, апеляційний суд доходить до переконання, що вина ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, повністю доведена наявними у справі доказамиз точки зору достатності та взаємозв`язку для прийняття судового рішення. 
При цьому, стандарт доказування «поза розумним сумнівом» активно використовується Європейським судом з прав людини. У справі «Ушаков проти України» (рішення від 18.06.2015 року, заява № 10705\12) ЄСПЛ визначає: «Суд, при оцінці доказів керується критерієм доведеності «поза розумним сумнівом». Згідно з його усталеною практикою доведеність може випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій стосовно фактів, достатньо вагомих, чітких і узгоджених між собою». Стандарт доказування «поза розумним сумнівом» не виключає будь-який сумнів взагалі, оскільки завжди можна припустити можливість існування навіть дуже маловірогідних обставин чи їх збігів. Проте, цей стандарт доказування означає, що особу необхідно виправдати не при наявності будь-якої «тіні» сумнівів, а при наявності лише «розумного сумніву». При цьому розумним є сумнів, який має під собою причину та здоровий глузд і випливає зі справедливого та розумного розгляду всіх доказів у справі або з відсутності доказів у справі. Цей сумнів не є ні смутним, ні гіпотетичним чи уявним або надуманим. А саме таким, який ґрунтується на конкретних обставинах або інших вагомих причинах, які б змусили розумну людину вагатися вдатися до певних дій у питаннях, що мають значення для неї.
Отже, доказів, які б спростовували правильність висновків суду першої інстанції, апелянтом не надано, не містять їх і матеріали справи. Порушень норм КУпАП під час складання протоколу та в суді першої інстанції, які потягли необхідність скасування постанови суду, апеляційним судом не встановлено.
Враховуючи наведене, апеляційний суд дійшов висновку, що судом першої інстанції прийнято обґрунтоване рішення щодо порушення ОСОБА_1 вимог п. 2.9 «а» Правил дорожнього руху та притягнуто його до адміністративної відповідальності за ч.1 ст.130 КУпАП, а тому посилання апелянта на незаконність та необґрунтованість судової постанови є безпідставними.
Обраний судом першої інстанції вид адміністративного стягнення у виді штрафу в розмірі однієї тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 17000 грн., з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік, відповідає обставинам справи та вимогам статей 23, 33 КУпАП.
З огляду на викладене, постанова суду першої інстанції в частині визнання ОСОБА_1 винним за ч.1 ст.130 КУпАП, на переконання апеляційного суду, є законною та обґрунтованою і скасуванню за доводами, викладеними в апеляційній скарзі не підлягає. 
Керуючись ст. 294 Кодексу України про адміністративні правопорушення, апеляційний суд, - 
п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника Тризна Є.М. залишити без задоволення.
Постанову судді Богодухівського районного суду Харківської області від 05 березня 2026 року у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративних правопорушень, передбачених ч.1 ст.130, ст.124 КУпАП - залишити без змін.
Постанова є остаточною й оскарженню не підлягає.

Суддя         С.К. Шабельніков