Справа № 953/3262/26
н/п 2-а/953/97/26 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
03 серпня 2026 року         м. Харків
Київський районний суд м. Харкова в складі:
головуючого -   судді Муратової С.О.,
за участю секретаря -  Драгана О.А.,
представника позивача - адвоката Здоровка С.С.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань в приміщенні Київського районного суду м. Харкова позовну заяву ОСОБА_1 , подану його представником – адвокатом Здоровко Сергієм Сергійовичем до ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2  про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення, -
ВСТАНОВИВ:
18.03.2026 до Київського районного суду м. Харкова в системі «Електронний суд» надійшла вказана позовна заява, в якій позивач просить:
- скасувати постанову ТВО начальника індустріального районного у місті ІНФОРМАЦІЯ_3 майора ОСОБА_2 №3286-4п від 14.11.2025, про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності та накладення адміністративного стягнення у вигляді штрафу у розмірі 17000 гривень 00 копійок, а справу про адміністративне правопорушення – закрити;
- витребувати у ІНФОРМАЦІЯ_4 інформацію щодо проходження ОСОБА_1 військово лікарської комісії, а саме – Протокол військово-лікарської комісії №234 від 01.11.2024 та витяг з книги протоколів військово-лікарської комісіїї із записом № 234 від 01.11.2024 про проходження ОСОБА_1 військово лікарської комісії;
- витребувати у ІНФОРМАЦІЯ_5 інформацію щодо проходження ОСОБА_1 військово-лікарської комісії та протокол проходження військово-лікарської комісії ОСОБА_1 №234 від 01.11.2024.
В обґрунтування своїх вимог позивач зазначає, зокрема, що 14.11.2025 ІНФОРМАЦІЯ_6 прийнято постанову № 3286-4п по справі про адміністративне правопорушення за абзацом 7 частиною 3 статті 210-1 КУпАП. Вищезазначеною постановою вирішено накласти на громадянина ОСОБА_1 штраф у сумі 17000,00 грн. У оскаржуваній постанові відповідачем, поміж іншого, було зазначено, що позивач протягом встановленого терміну з 04.05.2024 по 05.06.2025 самостійно не звернувся до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, та не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, чим порушив вимоги пункту 2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 21.03.2024 №3621-ІХ «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», який набув чинності 04.05.2024, та яким визначено, що під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 р. №2105-IX громадяни України, громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 05.06.2025 пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. На переконання суб`єкта владних повноважень, вказаним позивач скоїв, в особливий період, адміністративне правопорушення передбачене ч. 3 ст. 210 КУпАП. Поряд з викладеним, відповідні висновки суб`єкта владних повноважень ґрунтуються на неправдивих відомостях, оскільки позивачем у встановлений законом порядок пройшов медичний огляд та, взагалі, не перебуває на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 . В оскаржуваній постанові не зазначено про характер вчиненого правопорушення, його суспільну небезпеку, особу правопорушника, його ступінь вини, матеріальний стан, що є порушенням положень КУпАП як під час розгляду справи так і під час накладення адміністративного стягнення.
Представник зазначає, зокрема, що відповідно до умов закону, позивач мав самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у період з 04.05.2024 по 05.06.2025 та пройти медичний огляд. Так, позивач у вищезазначений період, наразі та, взагалі, завжди перебував на обліку у ІНФОРМАЦІЯ_7 . 01.11.2024, тобто у визначений законом період, позивач пройшов віськово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_8 , про що останнім було отримано Довідку районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки № 15567, за підписом ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_3 . У зазначеній довідці, поміж іншого, зазначено, що ВЛК позивачем – пройдено, протокол № 234 від 01.11.2024 та направлено на погодження в ІНФОРМАЦІЯ_9 . До Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів вносяться, поміж іншого, відомості про зміни персональних та службових даних призовників, військовозобов`язаних, резервістів, до яких також відносяться відомості про результати проходження медичного огляду. Ведення Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, внесення до нього змін здійснюється суб`єктами ведення такого Реєстру – у тому числі районними у місті територіальними центрами комплектування та соціальної підтримки. Позивач, у встановлений законом період (з 04.05.2024 по 05.06.2025) пройшов медичний огляд у районному територіальному центрі комплектування та соціальної підтримки, про що ним отримано відповідну довідку. Подальше внесення до Реєстру достовірної інформації про факт проходження медичного огляду, належне документальне оформлення таких відомостей покладається саме на суб`єкта владних повноважень, який й мав забезпечити подальший належний облік службових даних позивача. Попри проходження позивачем медичного огляду 01.11.2024, відповідні відомості, за твердженням відповідача, не були належним чином відображені у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. Поряд з викладеним, правильність заповнення даних Реєстру, належне внесення до нього змін у зв`язку із проходженням медичного огляду, забезпечення інформаційної взаємодії знаходиться поза межами впливу позивача. Натомість відповідний обов`язок з належного обліку службових даних військовозобов`язаних покладається на суб`єктів владних повноважень. Після проходження медичного огляду, отримання відповідної довідки позивач цілком обґрунтовано покладався на належне виконання суб`єктів владних повноважень своїх обов`язків із забезпечення обліку службових даних позивача, а тому останній не міг очікувати що у подальшому районні центри комплектування та соціальної підтримки будуть стверджувати про відсутність у них відомостей щодо виконання позивачем відповідного обов`язку. Вказані дії відповідача із прийняття оскаржуваної постанови та накладення штрафу на позивача внаслідок неналежного виконання обов`язками суб`єктами владних повноважень суперечить принципу належного урядування. Попри виконання Позивачем обов`язку із проходження медичного огляду у період з 04.05.2024 по 05.06.2025, оскаржувана постанова натомість місить посилання на неправдиві відомості про порушення позивачем норм Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист». Внесення відомостей щодо проходження особою медичного огляду, належний облік їх у Реєстрі знаходиться поза сферою впливу позивача, а тому після проходження ВЛК останній не може нести відповідальність у зв`язку із не відображенням таких відомостей у Реєстрах, адміністрування та ведення яких здійснюється суб`єктами владних повноважень.
Представник зазначає також, що у відповідача завжди перебуває у розпорядженні доступ до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, який містить відомості як і щодо проходження військовозобов`язаним медичного огляду, так і інформація щодо факту визнання позивача раніше непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час. Вищезазначені відомості, перед складанням оскаржуваної постанови, були самостійно отримані відповідачем Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, доступ до якого він має постійно. Як наслідок, про факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення відповідач був обізнаний 06.06.2025 тобто в день, коли позивач, начебто, не пройшов військово-лікарську комісію, оскільки відповідні відомості були відображенні у Реєстрі, адміністрування та ведення якого здійснюється ним, та перебували у розпорядженні суб`єкта владних повноважень. Натомість у оскаржуваній постанові відповідач посилається про «виявлення» факту вчинення правопорушення «під час перевірки» Реєстру 01.11.2025 о 19 год. 19 хв. Тобто, відповідні відомості щодо вчинення адміністративного правопорушення перебували у розпорядженні суб`єкта владних повноважень вже 06.06.2025, оскільки були відображені у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів. На переконання позивача, посилання на «виявлення» та «перевірку» відомостей Реєстру відповідачем лише 01.11.2025 є штучним, формальним посиланням з метою ігнорування встановлених законодавством строків накладення адміністративного стягнення. Якщо керуватися такою логікою та міркуваннями то вбачається, що протягом року з моменту вчинення правопорушення, суб`єкти владних повноважень мають право у будь-який момент «перевіряти» власні Реєстри, та у подальшому посилатися на формальне «виявлення» таких відомостей, попри те, що такі відомості завжди перебувають у Реєстрі та доступні суб`єкту владних повноважень. Невиконання позивачем обов?язку проходження повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби до 05.06.2025, не носить характеру триваючого та вичерпується фактом проходження повторного медичного огляду до конкретної дати. У даному випадку, отримання таких відомостей мало місце шляхом відображення їх у Реєстрі: відсутність даних про проходження ВЛК позивачем у встановлений законом строк (що, поміж іншого, не відповідає дійсності), що мало місце вже 06.06.2025. При цьому, день виявлення адміністративного правопорушення не тотожний дню складення протоколу про адміністративне правопорушення. Строк накладення адміністративного стягнення за вчинення правопорушення, передбаченого ст. 210 КУпАП (за якою й був притягнутий до відповідальності позивач) становить три місяці з дня його виявлення, тобто у відношенні до позивача перебіг такого строку почався 06.06.2025. Однак, спірна постанова про накладення на адміністративного стягнення за ст. 210 КУпАП прийнята 14.11.2026, тобто поза межами тримісячного строку, передбаченого ч. 9 ст. 38 КУпАП.
Представник вказує також, що якби позивач дійсно б не пройшов у встановлений законом строк повторний медичний огляд, як про те стверджує відповідач, останній підлягав би відповідальності за ст. 210-1 КУпАП, але аж ніяк не ст. 210 КУпАП, як про те зазначено у оскаржуваній постанові. Оскільки викладені у оскаржуваній постанові обставини не свідчать про наявність складу адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 210 КУпАП, що було інкриміновано позивачу, неправильна кваліфікація діяння є самостійною та достатньою підставою для скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення. Позивачу невідомо, у зв`язку із чим перевірку та виявлення відомостей щодо виконання ним вимог законодавства, яке регулює правовідносини щодо оборони, мобілізаційної підготовки та мобілізації, здійснювалося відповідачем – ІНФОРМАЦІЯ_6 . Позивач не перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_6 , а тому, на переконання останнього, такий суб`єкт владних повноважень не мав повноважень про притягнення позивача до адміністративної відповідальності, складення оскаржуваної постанови. Вказане є достатньою та самостійною підставою для скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності.
Згідно протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 18.03.2026, розгляд вказаної справи визначено судді Київського районного суду м. Харкова Муратовій С.О. (а.с. 65).
Ухвалою Київського районного суду м. Харкова від 20.03.2026 прийнято до розгляду та відкрито провадження у адміністративній справі за вказаною позовною заявою; розгляд справи ухвалено проводити в порядку спрощеного позовного провадження; залучено до участі у справі у якості другого відповідача: ІНФОРМАЦІЯ_10 ; клопотання представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Здоровка С.С. про витребування доказів задоволено; витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_4 інформацію щодо проходження ОСОБА_1 військово лікарської комісії, а саме – Протокол військово-лікарської комісії №234 від 01.11.2024 та витяг з книги протоколів військово-лікарської комісії із записом № 234 від 01.11.2024 про проходження ОСОБА_1 військово лікарської комісії; витребувано з ІНФОРМАЦІЯ_5 інформацію щодо проходження ОСОБА_1 військово-лікарської комісії та протокол проходження військово-лікарської комісії ОСОБА_1 №234 від 01.11.2024 (а.с. 70-71).
11.06.2026 на електрону адресу суду в системі «Електронний суд» надійшов відзив представника ІНФОРМАЦІЯ_1 ОСОБА_3 на позовну заяву, в якій він просив прийняти відзив та врахувати під час розгляду справи зазначені у ньому доводи; позовну заяву ОСОБА_1 залишити без задоволення; витрати по сплаті судового збору залишити за позивачем (а.с. 148-152).
На обґрунтування відзиву зазначає, зокрема, що для військовозобов`язаних встановлено прямий обов`язок самостійно звернутись до ТЦК та СП з метою проходження повторного медичного огляду та не потребує будь-яких додаткових умов, у т.ч. направлення відповідним особам будь-яких повісток. Відповідно, доводи позивача про те, що ініціатором проходження ВЛК є не сам військовозобов`язаний, а ТЦК та СП, а матеріали справи не містять доказів вручення позивачу повістки для проходження медичного огляду, є неспроможними та такими, що не ґрунтуються на вимогам діючого законодавства. ОСОБА_1 з 25.10.2001 до 01.11.2025 перебував на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_11 та за результатами проходження медичного огляду 06.10.1998 визнаний непридатним для проходження військової служби в мирний час та обмежено придатним у воєнний час. Інших відомостей щодо проходження ОСОБА_1 медичного огляду станом на 01.11.2025 (дата складання протоколу) та станом на час розгляду справи та винесення 14.11.2025 стосовно позивача постанови по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, Реєстр призовників, військовозобов`язаних і резервістів «Оберіг» не містив. Крім цього, за даними Реєстру призовників, військовозобов`язаних і резервістів «Оберіг», у зв`язку з невиконанням ОСОБА_1 обов`язку, передбаченого нормами вищевказаного законодавства щодо проходження обов`язкового повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби, 27.08.2025 до Національної поліції, а саме до Харківського РУП № 1 (Київський) ГУНП в Харківській області, подане електронне звернення № Е3438410 з повідомленням про скоєне позивачем адміністративне правопорушення (не проходження військово-лікарської комісії відповідно до п. 2 розділу ІІ Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист»). Відповідне електронне звернення направлялось саме ІНФОРМАЦІЯ_12 , що спростовує твердження позивача про проходження ним обов`язкового медичного огляду 01.11.2024. Звертає увагу суду, що довідка від 01.11.2024 № 15567, яка додана позивачем до позову на підтвердження проходження ним військово-лікарської комісії, не відповідає формі довідки, встановленій додатком 9 до Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України, затвердженого наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402. Зокрема, надана позивачем довідка не містить таких обов`язкових відомостей як встановлений діагноз та висновок щодо придатності до військової служби. Більше того, зазначення у вказаній довідці про те, що протокол направлено на погодження до ІНФОРМАЦІЯ_13 , не відповідає вимогам чинного законодавства, оскільки затвердження (за необхідності) рішень, прийнятих районною військово-лікарською комісією відбувається штатною (регіональною) військово-лікарською комісією. Крім цього, згідно з наданим позивачем витягом із Електронного кабінету призовників, військовозобов`язаних та резервістів «Резерв+» , ОСОБА_1 пройшов військово-лікарську комісію 18.11.2025, тобто після прийняття рішення про його притягнення до адміністративної відповідальності. З 01.11.2025 ОСОБА_1 взято на військовий облік ІНФОРМАЦІЯ_14 та у зв`язку з невиконанням ним обов`язку, передбаченого нормами вищевказаного законодавства щодо проходження обов`язкового повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби, позивача постановою від 14.11.2025 № 3286-4п за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП притягнуто до передбаченої діючим законодавством адміністративної відповідальності. При цьому, під час складання 01.11.2025 протоколу № 3286-4 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП стосовно ОСОБА_1 останньому роз`яснено вимоги ст. 63 Конституції України, його права, передбачені ст. 268 КУпАП, у т.ч. знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання, користуватися юридичною допомогою адвоката. Крім цього, ОСОБА_1 своєчасно та належним чином повідомлено про місце, дату та час розгляду справи про адміністративне правопорушення – 16.00 год. 14.11.2025 в приміщенні каб. № 20 ІНФОРМАЦІЯ_14 . Зазначене підтверджується особистим підписом ОСОБА_1 у вищевказаному протоколі № 3286-4. Позивач особисто отримав другий примірник протоколу, про що власноруч поставив свій підпис, що спростовує його доводи про те, що він не був повідомлений про свої права, а його право на захист було порушено. Будь-яких пояснень щодо вчиненого правопорушення ОСОБА_1 під час складання протоколу не надав. 
Представник відповідача вказує, що позивач був обізнаний з його правами, а також про дату, час і місце розгляду справи, клопотань про перенесення розгляду справи та/або залучення захисника не заявляв, у зв`язку з чим в уповноваженої особи відповідача не було перешкод розглянути справу о 16:00 год. 14.11.2025. Таким чином, 14.11.2025 о 16 годині 00 хвилин відповідно до вимог Кодексу України про адміністративні правопорушення відбувся розгляд справи про адміністративне правопорушення, скоєне громадянином ОСОБА_1 . Порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію, вчинене ОСОБА_1 в особливий період, виявлено 01.11.2025, що підтверджується протоколом про адміністративне правопорушення № 3286-4. При цьому, жодним нормативно-правовим документом не визначено обов`язок ТЦК та СП з 06.06.2025 (дата, з якої, за твердженням Позивача, ТЦК міг виявити порушення) здійснити перевірку виконання всіма військовозобов`язаними дотримання виконання свого обов`язку. Більше того, такі дії неможливо виконати фізично. Отже, з урахуванням зазначених обставин, адміністративне стягнення на позивача було накладено у строк, передбачений частиною 9 статті 38 КУпАП. 
12.06.2026 на електрону адресу суду в системі «Електронний суд» надійшла відповідь представника позивача ОСОБА_1 – адвоката Здоровка С.С. на відзив, в якому просить відзив ІНФОРМАЦІЯ_14 на позовну заяву ОСОБА_1 у справі № 953/3262/26 залишити без розгляду, а справу вирішити за наявними матеріалами; у разі розгляду відзиву по суті — доводи відповідача відхилити повністю, а адміністративний позов ОСОБА_1 задовольнити в повному обсязі (а.с. 174-177).
На обґрунтування відзиву зазначає, зокрема, що як вбачається з доданої самим відповідачем роздруківки з картки системи ОГІС «Оберіг», позивач ( ОСОБА_1 ) з 25.10.2001 перебуває на військовому обліку у ІНФОРМАЦІЯ_8 . У цій же картці офіційно зареєстровано адресу проживання позивача: АДРЕСА_1 , що територіально належить до Київського району м. Харкова. Згідно з Законом України «Про військовий обов`язок і військову службу» та Порядком організації та ведення військового обліку (Постанова КМУ №1487), ведення облікових справ, контроль за дотриманням правил обліку та притягнення до відповідальності за їх порушення покладається на ТЦК та СП за місцем перебування особи на військовому обліку. Індустріальний ІНФОРМАЦІЯ_8 не мав жодних правових підстав здійснювати заходи контролю та виносити постанову щодо особи, яка законно перебуває на обліку в іншому (Київському) районі міста, що свідчить про винесення оскаржуваної постанови поза межами територіальної компетенції Відповідача. В зазначеній картці міститься інформація, що позивача 01.11.2025 зняли з обліку з ІНФОРМАЦІЯ_8 та того ж дня (01.11.2025) поставили на облік у ІНФОРМАЦІЯ_15 . Згідно цих відомостей, позивача зняли з обліку з ІНФОРМАЦІЯ_8 на підставі (абз. 2 п. 2 ч. 5 ст. 37 Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу) які вибули в іншу місцевість (адміністративно-територіальну одиницю) України і стали на військовий облік за новим місцем проживання. Позивач не вибував в іншу місцевість, згідно з тією ж карткою, наданою ІНФОРМАЦІЯ_16 , позивач зареєстрований за адресою: АДРЕСА_2 , отже ведення військового обліку повинно продовжуватись ІНФОРМАЦІЯ_17 . ІНФОРМАЦІЯ_18 зазначив також адресу: АДРЕСА_3 , що також не належіть до територіальної компетенції ІНФОРМАЦІЯ_18 , за цією адресою облік ведеться ІНФОРМАЦІЯ_19 . Вказуючи підставу для взяття на облік в ІНФОРМАЦІЯ_18 , посилаються на прибуття з інших місцевостей на нове місце проживання, при цьому, зазначені в карті обліку адреси, не відносяться до ІНФОРМАЦІЯ_18 . Відповідач не надав суду жодного доказу (зокрема, письмового наказу начальника ІНФОРМАЦІЯ_20 ), який би в установленому законом порядку делегував право складання протоколів за статтями 210, 210-1 КУпАП військовослужбовцям рядового складу взводу охорони.
Представник позивача зазначає, що обґрунтовуючи заперечення проти позову, відповідач долучив до матеріалів відзиву роздруківку невідомого походження, що є уривком якоїсь електронної таблиці, в якій містяться фрагменти слів та анкетні дані Позивача. Надана відповідачем роздруківка є відірваною від загального контексту таблицею, яка не містить жодних реквізитів офіційного документа: відсутні назва автоматизованої системи (інформаційного ресурсу), з якої її було згенеровано, дата та точний час формування, відомості про особу, яка здійснила витяг чи внесла ці відомості. Фактично, це набір тексту, виконаний невідомо ким, без будь-якого підтвердження джерела походження цих даних. Наданий відповідачем уривок тексту не є ні належною паперовою копією електронного документа, ні офіційним витягом із ЄДРПВР («Оберіг»), оскільки він не містить системних штампів верифікації, логів системи або підпису уповноваженого адміністратора бази даних. Внутрішня суперечність та дезінформація: Вказана таблиця містить запис у графі «Орган»: «ХАРКІВСЬКЕ РАЙОННЕ УПРАВЛІННЯ ПОЛІЦІЇ №1 ГУНП В ХАРКІВСЬКІЙ ОБЛАСТІ (КИЇВСЬКИЙ)». При цьому в графі «Причина подання» зазначено: «Непроходження (відмова від проходження) військово-лікарської комісії…». По-перше, органи Національної поліції взагалі не наділені повноваженнями встановлювати факти «відмови від проходження ВЛК» або вести облік таких відмов — це виключна компетенція ТЦК та СП. По-друге, ця таблиця прямо підтверджує, що будь-які облікові дії щодо ОСОБА_1 велися в Київському районі м. Харкова (через ХРУП №1 — Київський), що вкотре спростовує правомірність будь-яких дій ІНФОРМАЦІЯ_20 . Протокол про адміністративне правопорушення було складено лише 02.11.2025 р., а оскаржувану постанову винесено аж 14.11.2025 р., тобто з грубим та очевидним пропуском тримісячного строку з моменту, коли правопорушення мало бути і могло бути виявлено органом ТЦК. Винесення відповідачем постанови поза межами встановленого ст. 38 КУпАП строку притягнення до адміністративної відповідальності є окремою протиправною дією суб`єкта владних повноважень, що тягне за собою обов`язкове скасування такої постанови судом.
22.07.2026 на електрону адресу суду в системі «Електронний суд» надійшло повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_2 на виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова від 20.03.2026 (а.с. 192).
В судовому засіданні представник позивача – адвокат Здоровко С.С. підтримав позовні вимоги, просив їх задовольнити.
В судове засідання представник відповідача ІНФОРМАЦІЯ_1 не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, у поданому до суду відзиві просив розглядати справу за відсутності представника відповідача (а.с. 152).
В судове засідання представник ІНФОРМАЦІЯ_2 , не з`явився, повідомлявся належним чином про дату, час та місце розгляду справи, причини неявки суду не повідомив.
Суд, дослідивши матеріали справи та перевіривши їх доказами, приходить до наступного.
Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 20 КАС України місцевим загальним судам як адміністративним судам підсудні адміністративні справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності.
Судом встановлено, що згідно роздруківки з «Резерв+» від 22.12.2025, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_21 , є громадянином України, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , та перебуває на обліку в ІНФОРМАЦІЯ_7 (а.с. 44).
Згідно протоколу №3286-4 ІНФОРМАЦІЯ_14 про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 01.11.2025, 01.11.2025 о 19 год. 19 хв. під час перевірки в ІНФОРМАЦІЯ_22 відомостей (персональних та службових даних) узагальнених в облікових документах та внесених до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів виявлено факт порушення законодавства про мобілізаційну підготовку та мобілізацію військовозобов`язаним ОСОБА_1 . Військовозобов`язаний ОСОБА_1 , який перебуває на військовому обліку в ІНФОРМАЦІЯ_22 , військово-лікарською комісією 06.10.1998 був визнаний непридатним до військової служби в мирний час, обмежено придатним у воєнний час, з дня набрання чинності Закону від 21.03.2024 №3621-IX, (який за класифікацією документів належить до законодавства про оборону) протягом встановленого терміну з 04.05.2024 по 05.06.2025 самостійно не звернувся до територіального центру комплектування та соціальної підтримки або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, та не пройшов повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби, чим порушив вимоги пункту 2 розділу II Прикінцевих та перехідних положень Закону України від 21.03.2024 №3621-IX «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», який набув чинності 04.05.2024, та яким визначено, що під час дії Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 24.02.2022 №65/2022, затвердженого Законом України «Про затвердження Указу Президента України «Про загальну мобілізацію» від 03.03.2022 №2105-IX громадяни України, громадяни України віком від 25 до 60 років, які були з визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в Установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки, або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду, чим порушив ч. 3 ст. 17 Закону України «Про оборону України», якою закріплені права та обов`язки громадян України у сфері оборони, зокрема, громадяни виконують військовий обов`язок відповідно до законодавства, чим скоїв, в особливий період, адміністративне правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП (а.с. 164-165).
Постановою №3286-4п ТВО начальника ІНФОРМАЦІЯ_14 ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП від 14.11.2025 накладено на громадянина ОСОБА_1 штраф у сумі 17000,00 грн (а.с. 162-163).
Згідно ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ч. 1 ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Статтею 210-1 КУпАП передбачена відповідальність за порушення законодавства про оборону, мобілізаційну підготовку та мобілізацію.
Відповідно до частини 3 статті 210-1 КУпАП, вчинення дій, передбачених частиною першою цієї статті, в особливий період тягне за собою накладення штрафу на громадян від однієї тисячі до однієї тисячі п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян і на посадових осіб органів державної влади, органів місцевого самоврядування, юридичних осіб та громадських об`єднань - від двох тисяч до трьох тисяч п`ятисот неоподатковуваних мінімумів доходів громадян.
Статтею 245 КУпАП визначено, що завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Відповідно до ч. 2 ст. 251 КУпАП, обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Частиною 1 статті 268 КУпАП встановлено, що особа, яка притягається до адміністративної відповідальності має право: знайомитися з матеріалами справи, давати пояснення, подавати докази, заявляти клопотання; при розгляді справи користуватися юридичною допомогою адвоката, іншого фахівця у галузі права, який за законом має право на надання правової допомоги особисто чи за дорученням юридичної особи, виступати рідною мовою і користуватися послугами перекладача, якщо не володіє мовою, якою ведеться провадження; оскаржити постанову по справі. Справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
Згідно з ст. 280 КУпАП, орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Стягнення за адміністративне правопорушення накладається у межах, установлених цим Кодексом та іншими законами України. При накладенні стягнення враховуються характер вчиненого правопорушення, особа порушника, ступінь його вини, майновий стан, обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність (ч. ч. 1, 2 ст. 33 КУпАП).
Згідно ч. 9 ст. 38 КУпАП, адміністративне стягнення за вчинення в особливий період правопорушень, передбачених статтями 210, 210-1 цього Кодексу, може бути накладено протягом трьох місяців з дня його виявлення, але не пізніше одного року з дня його вчинення.
Відповідно до ст. 1 Закону України Про оборону України, особливий період, що настає з моменту оголошення рішення про мобілізацію (крім цільової) або доведення його до виконавців стосовно прихованої мобілізації чи з моменту введення воєнного стану в Україні або в окремих її місцевостях та охоплює час мобілізації, воєнний час і частково відбудовний період після закінчення воєнних дій.
Згідно з Указом Президента України № 64/2022 Про введення воєнного стану в Україні від 24 лютого 2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України Про правовий режим воєнного стану в Україні з 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року введено воєнний стан, який триває і по теперішній час.
Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію, громадяни зобов`язані: з`являтися за викликом до територіального центру комплектування та соціальної підтримки у строк та місце, зазначені в повістці (військовозобов`язані, резервісти Служби безпеки України - за викликом Центрального управління або регіонального органу Служби безпеки України, військовозобов`язані, резервісти розвідувальних органів України - за викликом відповідного підрозділу розвідувальних органів України), для взяття на військовий облік військовозобов`язаних чи резервістів, визначення їх призначення на особливий період, направлення для проходження медичного огляду; надавати в установленому порядку під час мобілізації будівлі, споруди, транспортні засоби та інше майно, власниками яких вони є, Збройним Силам України, іншим військовим формуванням, силам цивільного захисту з наступним відшкодуванням державою їх вартості в порядку, встановленому законом; проходити медичний огляд для визначення придатності до військової служби згідно з рішенням військово-лікарської комісії чи відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у розвідувальних органах України - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України, центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону.
Обов`язок проходити медичний огляд також визначений абзацом 4 частини 10 статті 1 Закону України «Про військовий обов`язок і військову службу», де вказано, що громадяни України, які підлягають взяттю на військовий облік, перебувають на військовому обліку призовників або у запасі Збройних Сил України, у запасі Служби безпеки України, розвідувальних органів України чи проходять службу у військовому резерві, зобов`язані проходити медичний огляд згідно з рішеннями комісії з питань взяття на військовий облік, комісії з питань направлення для проходження базової військової служби або військово-лікарської комісії відповідного районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки, закладів охорони здоров`я Служби безпеки України, а у Службі зовнішньої розвідки України, розвідувальному органі Міністерства оборони України чи розвідувальному органі центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, - за рішенням керівників відповідних підрозділів або військово-лікарської комісії Служби зовнішньої розвідки України, розвідувального органу Міністерства оборони України чи центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері охорони державного кордону, відповідно.
04.05.2024 набрав чинності Закон України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист» (в подальшому № 3621-IX від 21.03.2024 р.).
Зміни внесені, зокрема, до Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" (Відомості Верховної Ради України, 2006 р., № 38, ст. 324 із наступними змінами), а саме до статей 14 та 26. Внаслідок таких змін поняття «обмежена придатність» для визначення придатності особи до військової служби, виключене.
Відповідно до Закону України № 4235-ІХ від 12.02.2025 «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II "Прикінцеві та перехідні положення» Закону України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», установлено, що громадяни України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю), з дня набрання чинності цим Законом зобов`язані до 5 червня 2025 року пройти повторний медичний огляд з метою визначення придатності до військової служби. Такі громадяни зобов`язані самостійно звернутися до територіального центру комплектування та соціальної підтримки (військовозобов`язані та резервісти Служби безпеки України - до Центрального управління або регіональних органів Служби безпеки України, військовозобов`язані та резервісти розвідувальних органів України - до відповідного підрозділу розвідувальних органів України) або через електронний кабінет призовника, військовозобов`язаного та резервіста з метою отримання направлення на військово-лікарську комісію для проходження медичного огляду.
Тобто, оскільки таке поняття як «обмежена придатність» виключене із Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу", законодавець передбачив обов`язок громадян, які належали до категорії з «обмеженою придатністю», самостійно пройти повторний медичний огляд для визнання придатності до військової служби, з урахуванням внесення змін законодавства.
Абзацом 3 ч. 3 ст. 22 Закону України «Про мобілізаційну підготовку та мобілізацію» визначено, що у разі отримання повістки про виклик до територіального центру комплектування та соціальної підтримки громадянин зобов`язаний з`явитися у визначені у ній місце та строк.
Відповідно до пункту 2 частини 1 додатку 2 "Правил військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів", затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1487 від 30.12.2022, призовники, військовозобов`язані та резервісти повинні: прибувати за викликом районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів на збірні пункти, призовні дільниці, до територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів у строки, зазначені в отриманих ними документах (мобілізаційних розпорядженнях, повістках, розпорядженнях) районних (міських) територіальних центрів комплектування та соціальної підтримки, органів СБУ, відповідних підрозділів розвідувальних органів для взяття на військовий облік та визначення призначення на особливий період, оформлення військово-облікових документів, проходження медичного огляду, направлення на підготовку з метою здобуття або вдосконалення військово-облікової спеціальності, призову на військову службу або на навчальні (перевірочні) та спеціальні збори військовозобов`язаних та резервістів.
Системний аналіз цитованих норм дає підстави стверджувати, що обов`язок з проходження повторного медичного огляду з метою визначення придатності до військової служби покладається на громадян України віком від 25 до 60 років, які були визнані обмежено придатними до військової служби до набрання чинності цим Законом (крім осіб, визнаних в установленому порядку особами з інвалідністю).
Тобто обов`язковою умовою для того, щоб стверджувати про наявність у громадянина України віком від 25 до 60 років обов`язку щодо повторного проходження ВЛК є наявність у такої особи попереднього висновку ВЛК, якою особу визнано обмежено придатною до військової служби, і такий висновок повинен бути складений до 12 травня 2025 року.
Питання визначення придатності до військової служби регламентується наказом Міністерства оборони України від 14.08.2008 № 402, яким затверджено Положення про військово-лікарську експертизу в Збройних Силах України (далі - Положення № 402 у редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин, тобто в редакції від 16.04.2021), відповідно до пункту 1-1 якого військово-лікарська експертиза визначає придатність за станом здоров`я до військової служби призовників, військовослужбовців, військовозобов`язаних та резервістів, установлює причинний зв`язок захворювань, травм (поранень, контузій, каліцтв) та визначає необхідність і умови застосування медико-соціальної реабілітації та допомоги військовослужбовцям.
За вказаним Положенням № 402 придатність до військової служби визначає виключно ВЛК за результатами медичного огляду.
За приписами глави 3 розділу ІІ Положення №402 медичний огляд військовозобов`язаних проводиться за рішенням військового комісара ВЛК військових комісаріатів (п.3.1). Картка обстеження та медичного огляду на солдатів, матросів, сержантів і старшин зберігається у військовому комісаріаті до чергового огляду, а на офіцерів, прапорщиків (мічманів) у їх особових справах - постійно (п.3.6).
Постанови ВЛК військових комісаріатів оформлюються довідкою ВЛК (додаток 4 до Положення) у двох примірниках, яка не підлягає затвердженню штатною ВЛК і дійсна протягом шести місяців з дня медичного огляду. Копія довідки видається на руки особі, яка пройшла медичний огляд.
Після закінчення медичного обстеження під час мобілізації ВЛК виносить щодо військовозобов`язаного одну із таких постанов: "Придатний до військової служби"; "Тимчасово непридатний до військової служби (вказати дату повторного огляду)"; "Непридатний до військової служби з виключенням з військового обліку» (п.3.8).
Відповідно до глави 22 розділу ІІ Положення №402 дані про тих, хто пройшов медичний огляд (прізвище, ім`я та по батькові, рік народження, військове звання, військова частина, місяць та рік призову на військову службу тощо), діагноз та постанова ВЛК про ступінь придатності до військової служби та про причинний зв`язок записуються в Книгу протоколів засідань ВЛК (ЛЛК). Крім того, діагноз та постанови ВЛК записуються: зокрема, в) на військовозобов`язаних, резервістів - у Картку амбулаторного обстеження та медичного огляду, а зміст постанови комісії, крім того, - у військовий квиток та облікову картку. На офіцерів запасу, визнаних ВЛК непридатними до військової служби з виключенням з військового обліку, а також на військовозобов`язаних, резервістів, які знаходяться на зборах та визнані непридатними до подальшого проходження зборів, складається Свідоцтво про хворобу (п.22.1). Книга протоколів засідань військово-лікарської комісії ведеться у всіх ВЛК секретарями цих комісій. Протоколи засідань ВЛК підписуються головою, членами комісії (не менше двох), які брали участь у засіданні, та секретарем комісії у день засідання комісії. Один примірник Свідоцтва про хворобу (довідки ВЛК) зберігається як додаток до книги протоколів. У книгу протоколів, у додатковий примірник експертного документа та в історію хвороби записується дата та зміст постанови штатної ВЛК (п.22.2).
Постанови ВЛК, які не підлягають затвердженню (контролю) штатною ВЛК, оформляються в день медичного огляду і видаються на руки особі, що пройшла медичний огляд, або в установленому порядку направляються у військову частину. Свідоцтво про хворобу (довідка ВЛК) з постановою, які підлягають затвердженню (контролю) штатною ВЛК, направляються на затвердження (контроль) не пізніше 5-денного терміну після медичного огляду. Свідоцтво про хворобу, довідка ВЛК із затвердженою постановою не пізніше ніж через два дні після їх затвердження та одержання із штатної ВЛК висилаються командиру військової частини, у якій проходить службу військовослужбовець, що пройшов медичний огляд, або начальнику, який направив його на медичний огляд, або видаються на руки представникам військових частин за наявності у них підтверджуючих документів (п.22.3).
Постанова ВЛК про придатність військовослужбовця (військовозобов`язаного, резервіста) до військової служби оформлюється довідкою ВЛК, затвердженню штатною ВЛК не підлягає (п.22.7).
Наведене законодавство свідчить, що визнання особи такою, що є непридатною особи до військової служби з виключенням з військового обліку, а також складання свідоцтв про хворобу є виключною компетенцією військово-лікарської комісії, у порядку, встановленому Положенням №402.
При цьому до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів за приписами частини 1 статті 34 Закону № 2232-XII вносяться відомості (персональних та службових даних) стосовно призовників, військовозобов`язаних та резервістів, які узагальнюються в облікових документах, тобто здійснюється персонально-якісний облік. Ведення персонально-якісного обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Правові та організаційні засади створення, функціонування Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, відносини у сфері державної реєстрації громадян України, які перебувають у запасі для комплектування Збройних Сил України та інших утворених відповідно до законів України військових формувань на особливий період, а також для виконання робіт із забезпечення оборони держави, та осіб, приписаних до призовних дільниць (далі -призовники, військовозобов`язані та резервісти) визначає Закон України «Про Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів» від 16.03.2017 № 1951-VIII (далі - Закон № 1951-VIII).
Відповідно до положень статті 1 Закону № 1951-VIII Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі - Реєстр) - інформаційно-комунікаційна система, призначена для збирання, зберігання, обробки та використання даних про призовників, військовозобов`язаних та резервістів, створена для забезпечення військового обліку громадян України.
З положень статті 2 Закону № 1951-VIII слідує, що одним з основних завдань Реєстру є ідентифікація призовників, військовозобов`язаних, резервістів та забезпечення ведення військового обліку громадян України.
Органами ведення Реєстру є, серед іншого, районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки (частина 8 статті 5 Закону № 1951-VIII).
У свою чергу відповідно до абзацу вісімнадцятого пункту 11 Положення про територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 23.02.2022 №154, районні територіальні центри комплектування та соціальної підтримки, крім функцій, зазначених у пункті 9 цього Положення, забезпечують ведення Реєстру та актуалізацію його бази даних відповідно до законодавства та в порядку, визначеному Міноборони.
Постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024. № 559 затверджено Порядок оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів (далі Порядок №559), відповідно до п.1 якого військово-обліковий документ є документом, що визначає належність його власника до виконання військового обов`язку, який оформляється (створюється) та видається громадянину України, який є призовником, військовозобов`язаним або резервістом, у тому числі, якщо він був виключений з військового обліку призовників, військовозобов`язаних та резервістів відповідно до пунктів 3і4частини шостої статті 37 Закону України "Про військовий обов`язок і військову службу" та не отримував такий документ до набрання чинності постановою Кабінету Міністрів України від 16.05.2024 № 559 «Про затвердження Порядку оформлення (створення) та видачі військово-облікового документа для призовників, військовозобов`язаних та резервістів і форми такого документа».
Згідно з абзацом 1 пункту 3 Порядку №559 відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або був виключений з військового обліку Збройних Сил, СБУ, розвідувального органу, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
За змістом пункту 4 Порядку № 559 у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін:
у паперовій формі - повинен звернутися до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку;
в електронній формі - повинен скористатися засобами електронного кабінету призовника, військовозобов`язаного, резервіста для звернення до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу за місцем перебування на військовому обліку.
Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.
Аналіз викладених правових норм дає підстави для висновку, що ведення військового обліку, який передбачає персонально-якісний облік призовників, військовозобов`язаних та резервістів, покладається на відповідні районні (міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки .
З метою забезпечення ведення військового обліку громадян України функціонує Єдиний державний реєстр призовників, військовозобов`язаних та резервістів, органами ведення якого, є, зокрема, районні (об`єднані районні), міські (районні у місті, об`єднані міські) територіальні центри комплектування та соціальної підтримки.
Відомості, що зазначені у військово-обліковому документі громадянина України, який перебуває або був виключений з військового обліку Збройних Сил, СБУ, розвідувального органу, повинні відповідати відомостям, що містяться в Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів.
Згідно з вимогами Порядку № 559 у разі невідповідності відомостей, зазначених у посвідченні призовника, тимчасовому посвідченні військовозобов`язаного, військовому квитку осіб рядового, сержантського і старшинського складу та військовому квитку офіцера запасу, відомостям, що містяться у Єдиному державному реєстрі призовників, військовозобов`язаних та резервістів, громадянин України для внесення відповідних змін звертається із відповідною заявою до районного (міського) територіального центру комплектування та соціальної підтримки або його відділу (органу СБУ, розвідувального органу) за місцем перебування на військовому обліку. Зміни вносяться протягом п`яти робочих днів з дня реєстрації заяви.
Згідно наданої представником позивача копії довідки ІНФОРМАЦІЯ_4 від 01.11.2024 №15567, ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_21 , 01.11.2024 пройшов військово-лікарську комісію при ІНФОРМАЦІЯ_8 . ВЛК пройдено Протокол №234 від 01.11.2024 та направлено на погодження в ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с. 28).
22.07.2026 на електрону адресу суду в системі «Електронний суд» надійшло повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_23 , в якому він зазначає, що на виконання ухвали Київського районного суду м. Харкова в частині витребування інформації щодо проходження ОСОБА_1 військоволікарської комісії, що засвідчено протоколом №234 від 01.11.2024, ІНФОРМАЦІЯ_10 надає витяг з книги протоколів засідань військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_8 (а.с. 192).
Так, згідно копії Книги протоколів засідань військово-лікарської комісії ІНФОРМАЦІЯ_8 , розпочатої 14.09.2024 закінченої 12.11.2024, №9/3457 ОСОБА_1 , 17.03.1980, солдат, направлений на ВЛК Київським №401 від 20.05.2024, комісією встановлено діагноз та рішенням комісії його визнано непридатним до військової служби та виключено з військового обліку (а.с. 197-199).
Суд зауважує, що виключення особи з військового обліку за станом здоров`я свідчить про те, що в розумінні Закону України «Про військовий обов`язок та військову службу» така особа вже не може вважатися військовозобов`язаною, оскільки згідно частини 6 статті 37 цього Закону громадяни України, які визнані непридатними до військової служби, виключаються з військового обліку у відповідних районних (міських) територіальних центрах комплектування та соціальної підтримки.
У той же час безпосередньо внесення до Єдиного державного реєстру військовозобов`язаних інформації щодо призовників і військовозобов`язаних відомостей про персонально-якісного обліку покладається на районні (міські) військові комісаріати.
З вищенаведеного можна зробити висновок, що саме ІНФОРМАЦІЯ_24 повинен був здійснити дії стосовно внесення до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів відомостей стосовно позивача згідно рішення комісії про визнання ОСОБА_1 непридатним до військової служби та виключено з військового обліку.
Отже, станом на час винесення 14.11.2025 оскаржуваної постанови №3286/4п ТВО Начальника індустріального районного у місті ІНФОРМАЦІЯ_3 ОСОБА_2 по справі про адміністративне правопорушення за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП про накладення на ОСОБА_1 штрафу у сумі 14000 грн, ОСОБА_1 01.11.2024, в межах строку, визначеного Законом України № 4235-ІХ від 12.02.2025 «Про внесення зміни до пункту 2 розділу II «Прикінцеві та перехідні положення» Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо забезпечення прав військовослужбовців та поліцейських на соціальний захист», пройдено військово-лікарську комісію, за результатом якої ОСОБА_1 визнано непридатним до військової служби та виключено з військового обліку.
Суд вважає, що тягар настання несприятливих наслідків через невиконання (неналежне виконання) територіальним центром комплектування та соціальної підтримки своїх обов`язків, у тому числі й щодо своєчасного внесення даних про військовозобов`язаного до Єдиного державного реєстру призовників, військовозобов`язаних та резервістів, не може покладатися на позивача та створювати для нього додаткових обов`язків щодо повторного постановлення на військовий облік військовозобов`язаного за відсутності законодавчо визначених для цього підстав та проходження військово-лікарської комісії з метою підтвердження раніше встановленої непридатності до військової служби за станом здоров`я.
Згідно з частинами 1, 2 ст. 73 КАС України належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування. Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
За таких обставин на час розгляду справи відповідачем не доведено та не підтверджено належними доказами факту вчинення позивачем правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Закріплений у частині першій статті 9 КАС України принцип змагальності сторін передбачає, що розгляд і вирішення справ в адміністративних судах здійснюються на засадах змагальності сторін та свободи в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості.
Відповідно до частини другої статті 73 КАС України, предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення.
Зважаючи на зазначене вище, суд доходить висновку, що постанова, яка складена стосовно позивача, не містить доказів підтвердження вини останнього у вчинені адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, а тому є необґрунтованою.
Враховуючи вищевикладені обставини у їх сукупності, а також те, що відповідач не довів належними та допустимими доказами факт вчинення позивачем адміністративного правопорушення, суд вважає, що заявлені позовні вимоги про скасування постанови про притягнення до адміністративної відповідальності є обґрунтованими та підлягають задоволенню.
З урахуванням зазначених обставин, суд вважає, що постанова про накладення на позивача адміністративного стягнення за скоєння адміністративного правопорушення, передбачене ч. 3 ст. 210-1 КУпАП, у вигляді штрафу в розмірі 17000,00 грн., підлягає скасуванню із закриттям провадження по справі.
Відповідно до п. 3 ч. 3 ст. 286 КАС України за наслідками розгляду справи з приводу рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень у справах про притягнення до адміністративної відповідальності місцевий загальний суд як адміністративний має право, зокрема, скасувати рішення суб`єкта владних повноважень і закрити справу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Незважаючи на те, що ІНФОРМАЦІЯ_15 не має статусу юридичної особи та є відокремленим підрозділом ІНФОРМАЦІЯ_25 , він є суб`єктом владних повноважень у розумінні КАС України та є належним відповідачем у цьому спорі, пов`язаному зі скасуванням постанови про накладення адміністративного стягнення, яка прийнята військовим комісаром цього районного територіального центру комплектування та соціальної підтримки (п.31 постанови Верховного Суду від 19.10.2022 у справі № 522/22225/21).
Відповідно до вимог ч. 1 ст. 139 КАС України, при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Оскільки суд дійшов висновку про задоволення адміністративного позову, судовий збір у розмірі 513,44 гривень стягується за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень ІНФОРМАЦІЯ_1 на користь позивача.
Керуючись ст. 2, 5, 48, 77, 243 246, 250, 255, 286, 292 КАС України, суд
УХВАЛИВ:
Позовну заяву ОСОБА_1 , подану його представником – адвокатом Здоровко Сергієм Сергійовичем до ІНФОРМАЦІЯ_1 ,  ІНФОРМАЦІЯ_2  про визнання протиправною та скасування постанови по справі про адміністративне правопорушення - задовольнити.
Скасувати постанову ІНФОРМАЦІЯ_1 №3286-4п від 14.11.2025, якою ОСОБА_1 притягнуто до адміністративної відповідальності у вигляді штрафу в розмірі 17 000 грн. за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП.
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 3 ст. 210-1 КУпАП - закрити у зв`язку з відсутністю складу правопорушення.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань з ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 ) на користь ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ) судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 513 грн 44 коп. (п`ятсот тринадцять гривень сорок чотири копійки).
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом десяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або розгляду справи в порядку письмового провадження, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Апеляційна скарга подається безпосередньо до Другого апеляційного адміністративного суду.
Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті апеляційного провадження чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду
Учасник справи, якому повне рішення не було вручено в день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом десяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Позивач: ОСОБА_1 (РНОКПП: НОМЕР_2 , адреса: АДРЕСА_1 ).
Представник позивача: адвокат Здоровко Сергій Сергійович (РНОКПП: НОМЕР_3 , адреса: АДРЕСА_5 ).
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_1 (ЄДРПОУ: НОМЕР_1 , адреса: АДРЕСА_4 ).
Відповідач: ІНФОРМАЦІЯ_10 (ЄДРПОУ: НОМЕР_4 , адреса: АДРЕСА_6 ).

Суддя С.О. Муратова