Справа № 515/1182/26
Провадження № 2/515/1860/26

Татарбунарський районний суд Одеської області 
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
04 вересня 2026 року м. Татарбунари

Татарбунарський районний суд Одеської області у складі:
головуючого судді Луцюка В.О.,
секретар судового засідання Комерзан Л.І.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Татарбунари Білгород-Дністровського району Одеської області, в порядку спрощеного позовного провадження без виклику учасників справи, цивільну справу за позовною заявою Акціонерного товариства «Універсал Банк» в особі представника Мєшніка Костянтина Ігоровича до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В :

29 червня 2026 року до суду надійшла позовна заява Акціонерного товариства «Універсал Банк» (далі – АТ «Універсал Банк») до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, ціною позову 34390,53 грн.
Свої вимоги позивач мотивує тим, що 27 травня 2024 року відповідачка звернулася до Банку та підписала у електронному вигляді Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг, тим самим підтвердила свою згоду на те, що дана заява разом з Умовами, Тарифами, Таблицею обчислення вартості кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають між нею та Банком Договір про надання банківських послуг. 
За умовами укладеного Договору відповідачка отримала кредит у вигляді встановленого кредитного ліміту у сумі 10 000,00 грн на поточний рахунок, спеціальним платіжним засобом якого є платіжна картка № НОМЕР_1 , зі сплатою відсотків за користування кредитом: за пільговою процентною ставкою (пільговий період 62 дні) – 0,00001 % річних, діє з моменту виникнення заборгованості до кінця місяця, наступного за датою виникнення заборгованості за умови її погашення у повному обсязі; базовою відсотковою ставкою – 3,1 % на місяць, нараховується на максимальну заборгованість на день за умови непогашення заборгованості в повному обсязі на пільговий період, за кожний день з моменту виникнення заборгованості; збільшеною відсотковою ставкою на місяць за карткою на суму загальної заборгованості (у випадку наявності простроченої заборгованості) – 6,2 % на місяць.
Відповідачка не виконала зобов`язання за кредитним договором, прострочена заборгованість зі сплати щомісячного мінімального платежу сягнула понад 90 днів, у зв`язку з чим вся заборгованість за кредитом стала простроченою. 30 липня 2025 року Банк направив відповідачці повідомлення «пуш» про істотне порушення умов Договору та про необхідність погашення суми заборгованості. Відповідачка на контакт не виходила та не вчиняла жодної дії, направленої на погашення заборгованості, у зв`язку з чим кредит 26 вересня 2025 року став у формі «на вимогу».
На залишок простроченої заборгованості Банк нарахував неустойку, передбачену Тарифами (штраф). 
Загальний розмір заборгованості ОСОБА_1 перед Банком за Договором становить 34390,53 грн, з яких: 17029,39 грн – загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 3935,93 грн – заборгованість за пенею; 13425,21 грн – заборгованість за порушення грошового зобов`язання.
Враховуючи викладене, Банк просить стягнути з відповідачки вказану суму заборгованості у сумі 34390,53 грн та судові витрати у сумі 3 328,00 грн.
Відповідно до протоколу автоматизованого розподілу судової справи між суддями від 29 червня 2026 року справу передано у провадження судді Луцюка В.О.
Згідно з ухвалою судді від 09 липня 2026 року відкрито провадження у справі та постановлено розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без проведення судового засідання та повідомлення сторін, за наявними у справі матеріалами; відповідачці роз`яснено право на подання відзиву на позовну заяву.
За змістом ст.279 ЦПК України розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження здійснюється судом за правилами, встановленими цим Кодексом для розгляду справи в порядку загального позовного провадження, з особливостями, визначеними у цій главі. Суд розглядає справу в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами, за відсутності клопотання будь-якої зі сторін про інше. За клопотанням однієї із сторін або з власної ініціативи суду розгляд справи проводиться в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. При розгляді справи у порядку спрощеного провадження суд досліджує докази і письмові пояснення, викладені у заявах по суті справи.
Сторони належним чином повідомлені про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін, клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавали. 
Позивач у позові просив справу слухати у відсутність представника та проти заочного розгляду справи заперечень не мав.
Відповідачка належним чином повідомлялася про розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін шляхом надсилання копії ухвали суду про відкриття провадження в порядку спрощеного позовного провадження разом з позовом та доданими до нього документами за зареєстрованою адресою місця проживання, яке було вручено відповідачці особисто.
Клопотань про розгляд справи в іншому порядку не подавала, правом на подання відзиву на позовну заяву не скористалася.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.
Дослідивши докази у справі, суд дійшов до такого висновку.
Судом встановлено, що 27 травня 2024 року між АТ «Універсал Банк» та ОСОБА_1 було підписано Анкету-заяву до Договору про надання банківських послуг «Monobank». Згідно з укладеним договором, АТ «Універсал Банк» відкрив ОСОБА_1 поточний рахунок № НОМЕР_2  і випустив платіжну картку, тип рахунку «Чорна картка», з встановленим кредитним лімітом на споживчі цілі, зі сплатою відсотків за користування кредитом 3,1 % на місяць з першого дня користування кредитом, у разі виходу з пільгового періоду, що становить 62 дні. Строк кредитування: 25 років з правом автоматичного продовження строку кредитування (а.с. 14,18 зворот, 21).
Положеннями Анкети-заяви визначено, що вона разом з Умовами і правилами обслуговування в АТ «Універсал Банк» при наданні банківських послуг щодо продуктів Monobank, Таблицею обчислення кредиту та Паспортом споживчого кредиту складають Договір про надання банківських послуг (далі - Договір) .
Підписавши Анкету-заяву відповідачка підтвердила, що ознайомилася та отримала примірники у мобільному додатку вищезазначених документів, що складають Договір та зобов`язується виконувати його умови.
Також у Анкеті-заяві від 27 травня 2024 року ОСОБА_1 засвідчила генерацію ключової пари з особистим ключем та відповідним йому відкритим ключем, що буде використовуватися для накладення електронного цифрового підпису у мобільному додатку з метою засвідчення її дій згідно з Договором та є рівнозначним аналогом її власноручного підпису.
27 травня 2024 року ОСОБА_1 ознайомилася та підписала Паспорт споживчого кредиту Чорної картки monobank, який зберігає чинність та є актуальним до 01 січня 2025 року, та містить умови надання кредиту (а.с. 18 зворот-19 зворот).
Відповідачці було відкрито поточний рахунок № НОМЕР_2 , картка № НОМЕР_1 , строком до 07/28, на яку 24 травня 2024 року встановлено кредитний ліміт у сумі 10 000,00 грн (а.с.21-22).
На підтвердження перерахування коштів ОСОБА_1 . Банком надано Виписку про рух коштів за період з 27 травня 2024 року по 18 травня 2026 року, з якої вбачається, що позичальниця користувався наданими кредитним коштами, здійснюючи операції з переказу коштів (а.с. 12-13). 
Відповідно до ч.ч.1, 2 ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
За змістом ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
За змістом ст. 634 цього Кодексу договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.
Оскільки умови договорів приєднання розробляються Банком, то повинні бути зрозумілі усім споживачам і доведені до їх відома, у зв`язку із чим Банк має підтвердити, що на час укладення відповідного договору діяли саме ці умови, а не інші. Тому з огляду на зміст ст. 633,634 ЦК України можна вважати, що другий контрагент (споживач послуг банку) лише приєднується до тих умов, з якими він ознайомлений.
Згідно з ч. 1 ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1048 ЦК України).
Згідно зі ст. 1049 ЦК України, позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно із ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов`язання внаслідок односторонньої відмови від зобов`язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору; зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.
Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Відповідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.
Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
З наданого розрахунку вбачається, що заборгованість відповідачки перед Банком за вказаним кредитним договором, яку просить стягнути позивач, станом на 18 травня 2026 року становить 34390,53 грн, з яких: 17029,39 грн – загальний залишок заборгованості за наданим кредитом (тілом кредиту); 3935,93 грн – заборгованість за пенею; 13425,21 грн – заборгованість за порушення грошового зобов`язання. Відповідачка погашала заборгованість, але несвоєчасно та у неповному розмірі, останній раз 04 січня 2026 року у сумі 600,00 грн (а.с. 9-10). 
За змістом ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками справи; доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Матеріали справи свідчать про те, що Банк свої зобов`язання за кредитним договором виконав, надавши кредитні кошти відповідачці. Останньою не доведено належного виконання зобов`язань за кредитним договором. У матеріалах справи відсутні докази на підтвердження повного погашення нею заборгованості за кредитом.
Разом з тим, за змістом ст. 546, 548, 549 ЦК України виконання зобов`язання може забезпечуватися відповідно до вимог закону або умов договору, зокрема, неустойкою, яку боржник повинен сплатити в разі порушення зобов`язання.
Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов`язання. 
Штрафом є неустойка, яка розраховується у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов`язання. 
Пенею є неустойка, яка розраховується у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов`язання за кожен день прострочення виконання. 
Отже, штраф і пеня є різновидами неустойки, які відрізняються тим, що розмір пені залежить від тривалості прострочення боржника, а штраф не залежить.
У статті 625 ЦК України визначені загальні правила відповідальності за порушення будь-якого грошового зобов'язання незалежно від підстав його виконання (договір чи делікт). Отже, за змістом наведеної норми закону нарахування інфляційних втрат на суму боргу та 3 % річних входять до складу грошового зобов`язання і вважаються особливою мірою відповідальності боржника за прострочення грошового зобов`язання, оскільки виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів унаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування останнім утримуваними грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Вказана правова позиція викладена у постанові Великої Палати Верховного Суду від 16 травня 2018 року у справі №686/21962/15-ц.
Заявляючи вимогу про стягнення заборгованості за порушення грошового зобов`язання, позивач в позові посилається на п. 5-15-15.19 розділу ІІ Умов та зазначає, що відповідно до п. 8.20 п. 8 Розділу І Умов з урахуванням положень ч. 2 ст. 625 ЦК України сторони погодили, що за несвоєчасне виконання клієнтом вимоги про повне повернення всієї суми заборгованості за кредитом, що свідчить про несанкціоноване користування чужими грошовими коштами, клієнт несе відповідальність за порушення грошового зобов`язання шляхом сплати суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення а також 74,4 (69,6 процентів - для держателів платіжних карток MONOBANK PLATINUM або IRON BANK) процентів річних від простроченої суми за весь час прострочення.
У п.5.16 Розділу ІІ Умов у редакції, чинній з 11 січня 2024 року, вказано, що у разі порушення терміну сплати щомісячного мінімального платежу понад 90 днів вся заборгованість за кредитом вважається простроченою (істотне порушення клієнтом зобов`язань). На залишок простроченої заборгованості банк нараховує, а клієнт сплачує штраф у розмірі згідно з Тарифами, але не більше 50% від суми, одержаного клієнтом кредиту. При цьому діє відсоткова ставка за користування кредитом у розмірі 0,00001% річних. 
У Паспорті споживчого кредиту передбачено санкції за порушення зобов`язань за кредитом у виді штрафів та порядок і розмір їх нарахування.
Водночас, відповідно до п.18 розділу «Прикінцеві та перехідні положення» ЦК України, у період дії в Україні воєнного, надзвичайного стану та у тридцятиденний строк після його припинення або скасування у разі прострочення позичальником виконання грошового зобов`язання за договором, відповідно до якого позичальнику було надано кредит (позику) банком або іншим кредитодавцем (позикодавцем), позичальник звільняється від відповідальності, визначеної статтею 625 цього Кодексу, а також від обов`язку сплати на користь кредитодавця (позикодавця) неустойки (штрафу, пені) за таке прострочення. Установити, що неустойка (штраф, пеня) та інші платежі, сплата яких передбачена відповідними договорами, нараховані включно з 24 лютого 2022 року за прострочення виконання (невиконання, часткове виконання) за такими договорами, підлягають списанню кредитодавцем (позикодавцем).
У зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, Указом Президента України від 24.02.2022 №64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», введено в Україні воєнний стан із 05 год 30 хв 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який продовжувався і триває дотепер.
Таким чином, пеня у сумі 3 935,93 грн та сума у розмірі 13 425,21 грн, нарахована за порушення грошового зобов`язання на підставі частини другої статті 625 ЦК України, не підлягають стягненню, а відповідні вимоги позивача є безпідставними.
Отже, з відповідачки підлягає до стягнення заборгованість у сумі 17029,39 грн, що є загальним залишком заборгованості за наданим кредитом (тілом), а тому позовні вимоги підлягають задоволенню частково.
Відповідно до ст. 141 ЦПК України з відповідачки на користь позивача підлягає стягненню судовий збір, сплачений при подачі позову, пропорційно задоволеним позовним вимогам.
На підставі викладеного, керуючись ст. 12, 13, 81, 141, 263-265, 268 ЦПК України, суд
У Х В АЛ И В:
Позов Акціонерного товариства «Універсал Банк» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити частково.
Стягнути з ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_3 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_1 , на користь Акціонерного товариства «Універсал Банк», код ЄДРПОУ 21133352, місцезнаходження: вул. Оленівська, буд. 23, м. Київ, заборгованість за Договором про надання банківських послуг «Monobank» від 27 травня 2024 року станом на 18 травня 2026 року у сумі 17029,39 грн ( сімнадцять тисяч двадцять дев`ять грн 39 к.), та витрати зі сплати судового збору у сумі 1647,95 грн ( одна тисяча шістсот сорок сім грн 95 коп.).
В задоволенні решти позовних вимог - відмовити.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.
Датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено - повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Дата складення повного судового рішення 04.09.2026 р.

Суддя В.О. Луцюк