| Справа № 478/1098/26 Провадження № 2/478/713/2026

Р І Ш Е Н Н Я 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И 

03 вересня 2026 року. смт. Казанка
Казанківський районний суд Миколаївської області, в складі:
головуючого судді       Іщенко Х.В.,
за участю: 
секретаря судового засідання    Крюкової О.М.,
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні в приміщенні суду смт. Казанка цивільну справу за позовною заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором, -

В С Т А Н О В И В:
Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» звернулося до Казанківського районного суду Миколаївської області з вказаним позовом до ОСОБА_1 (далі - відповідач, ОСОБА_1 ) про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Позовні вимоги мотивовані тим, що 03 квітня 2019 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (первісний кредитор) та  ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 161457684. Цей договір укладений у вигляді електронного документа, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором VEH5743T згідно Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до договору ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» зобов`язалося надати та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 5000,00 гривень шляхом їх перерахування на вказаний відповідачем рахунок (банківську карту відповідача НОМЕР_1 ), а відповідачка зобов`язалася вчасно повернути кредит, а також сплатити проценти за користування ним. Строк кредитування 1827 днів, початковий строк Дисконтного періоду користування 7 днів. За умовами договору позичальник сплачує проценти у розмірі 0,01 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом (процентна ставка).
Проте, користуючись кредитними коштами відповідачка ОСОБА_1 платежі на повернення кредиту не здійснювала, у зв`язку з чим заборгованість за кредитним договором склала 14894,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 6803,50 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом та 3090,50 грн. - заборгованості за штрафними санкціями згідно умов договору, які у позовних вимогах позивачем не заявлено щодо їх стягнення.
28 листопада 2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладений Договір факторингу № 28/1118-01, строк дії якого неодноразово продовжувався шляхом укладення додаткових угод. Згідно з витягом з реєстру прав вимоги № 31 від 18.06.2019 року до зазначеного договору факторингу ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором № 161457684 від 03.04.2019 року у розмірі 11655,00.
05.08.2020 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладений Договір факторингу № 05/0820-01. Згідно з витягом з реєстру прав вимоги № 1 від 05.08.2020 року до вказаного Договору факторингу ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором № 161457684 від 03.04.2019 року у розмірі 11803,50 грн.
05.06.2025 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» укладений Договір факторингу № 05/06/25-Е, згідно з умовами якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором № 161457684 від 03.04.2019 року. Згідно з витягом з реєстру боржників від 05.06.2025 року Б/Н за Договором факторингу № 05/06/25-Е від 05.06.2025 року від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» до ТОВ«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором у розмірі 14894,00 грн., з яких: 5000,00 - заборгованість по тілу кредиту; 6803,50 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом та 3090,50 грн. заборгованість за штрафними санкціями (пеня, штрафи).
На підставі викладеного, позивач ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» просить стягнути з відповідача ОСОБА_1 на свою користь заборгованість за Кредитним договором № 161457684 від 03.04.2019 року у розмірі 11803,50 грн., яка складається із заборгованості за основною сумою боргу (тіло кредиту) 5000,00 грн., заборгованості за відсотками - 6803,50 грн., судові витрати, які складаються із витрат на професійну правничу допомогу, у розмірі 7000 грн. та витрат пов`язаних зі сплатою судового збору, у розмірі 2662 грн. 40 коп. Стягнення заборгованості за штрафними санкціями позивачем не заявлено.
Ухвалою Казанківського районного суду Миколаївської області від 21.08.2026 року відкрито провадження у справі, постановлено проводити розгляд справи в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін.
В судове засідання сторони не з`явилися.
Представник позивача Сахарова О.І. у позовній заяві та у поданному клопотанні просила розглядати справу за відсутності представника позивача, заявлені вимоги підтримує, просить їх задовольнити. 
Відповідач ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась, про дату, час і місце судового засідання повідомлялась належним чином, про що свідчить оголошення розміщене на офіційному веб-сайті судової влади України, про причини неявки суду не повідомила, відзиву не подла.
Оскільки учасники справи у судове засідання не з`явились, відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось.

Суд, вивчивши доводи позовної заяви та дослідивши додані до неї письмові документи в їх сукупності, приходить до наступного висновку.
Згідно зі ст. 12 ЦПК України цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін. Учасники справи мають рівні права щодо здійснення всіх процесуальних прав та обов`язків, передбачених законом. Кожна сторона повинна довести обставини, які мають значення для справи і на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Згідно з ч.1,5,6 ст. 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Докази подаються сторонами та іншими учасниками справи. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.

Судом встановлено, що 03 квітня 2019 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» (первісний кредитор) та  ОСОБА_1 було укладено кредитний договір № 161457684. Цей договір укладений у вигляді електронного документа, із застосуванням електронного підпису та електронного підпису одноразовим ідентифікатором VEH5743T згідно Закону України «Про електронну комерцію». Відповідно до договору ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» зобов`язалося надати та надало відповідачу грошові кошти в розмірі 5000,00 гривень шляхом їх перерахування на вказаний відповідачем рахунок (банківську карту відповідача НОМЕР_1 ), а відповідачка зобов`язалася вчасно повернути кредит, а також сплатити проценти за користування ним. Строк кредитування 1827 днів, початковий строк Дисконтного періоду користування 7 днів. За умовами договору позичальник сплачує проценти у розмірі 0,01 % від суми кредиту за кожен день користування кредитом (процентна ставка).
Факт перерахування 03.04.2019 року ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» грошових коштів у розмірі 5000 гривень на картковий рахунок відповідача № НОМЕР_1 , підтверджується довідкою ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» про проведення платіжної операції від 26.05.2026 року.
Особа платника - ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА», особа отримувача - Самойленко Наталія Павлівна (РНОКПП: НОМЕР_2 ). Рахунок/платіжна картка отримувача: 5168-75ХХ-ХХХХ-1438. Сума платіжної операції: 5000,00 грн. Дата завершення платіжної операції: 03.04.2019 року (11:45:24).
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» за Кредитним договором № 16147684 від 03.04.2019 року заборгованість відповідача перед товариством (станом на дату продажу 18.06.2019 року) становить 11570,00 грн., яка складається з: 5000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 6656,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Зобов`язання виникають з підстав, установлених ст. 11 цього Кодексу, зокрема: договорів та інших правочинів (ч. 2 ст. 509 ЦК України).
За змістом ст. ст. 626, 628 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Частиною 1 ст. 638 ЦК України встановлено, що істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Відповідно до абз. 2 ч. 2 ст. 639 ЦК України, якщо сторони домовилися укласти договір за допомогою інформаційно-комунікаційних систем, він вважається укладеним у письмовій формі.
Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статті 205, 207 ЦК України).
Статтею 3 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Відповідно до частин 1, 3, 4, 7 статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» пропозиція укласти електронний договір (оферта) має містити істотні умови, передбачені законодавством для відповідного договору, і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов`язаною у разі її прийняття. Електронний договір укладається шляхом пропозиції його укласти (оферти) однією стороною та її прийняття (акцепту) другою стороною. Електронний договір вважається укладенним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Пропозиція укласти електронний договір (оферта) може бути зроблена шляхом надсилання комерційного електронного повідомлення, розміщення пропозиції (оферти) у мережі Інтернет або інших інформаційно-телекомунікаційних системах. Електронний договір укладається і виконується у порядку, передбаченому Цивільним та Господарським кодексами України, а також іншими актами законодавства.
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі (ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Статтею 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис» за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Отже, електронний підпис призначений для ідентифікації особи, яка підписує електронний документ.
Положення Закону України «Про електронну комерцію» передбачають використання як електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», так і електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом.
Електронний цифровий підпис як вид електронного підпису накладається за допомогою особистого ключа та перевіряється за допомогою відкритого ключа.
Електронний підпис одноразовим ідентифікатором - це дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, та надсилаються іншій стороні цього договору (п. 6 ч. 1 ст. 3 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти (частина перша статті 1048 ЦК України).
Частиною 1 статті 1048 ЦК України передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Згідно ч. ч. 1 та 2 ст. 1056-1 ЦКУ процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору.
Згідно ч.2 ст. 625 ЦКУ боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Стаття 627 ЦК України передбачає, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до статті 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 638 ЦК України, договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. 

З досліджених матеріалів справи, судом було встановлено факт укладення Кредитного договору між кредитодавцем та відповідачкою. Договір було укладено в електронній формі та підписано електронним підписом одноразовим ідентифікатором (VEH5743T) відповідачкою. 
Факт укладання вказаного договору відповідачкою підтверджено також довідкою ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» про проведення платіжної операції від 26.05.2026 року, а саме, - перерахування 03.04.2019 року грошових коштів у розмірі 5000 гривень на картковий рахунок відповідача (№ 5168-75ХХ-ХХХХ-1438).
Виходячи з наведеного вище, беручи до уваги надані суду докази отримання відповідачем кредитних коштів, розрахунки заборгованості за кредитом та відсутність доказів зі сторони відповідача, які б спростовували наявну заборгованість за договором Кредитним договором № 161457684 від 03.04.2019 року, суд приходить до висновку, що позивачем належним чином доведено як факт укладення договору між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та відповідачем, так і неналежне виконання останньою зобов`язань з повернення кредиту та сплати відсотків за його користування. 
Судом також встановлено що 28 листопада 2018 року між ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» та ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» укладений Договір факторингу № 28/1118-01, додаткових угод №№ 19, 26, 27, 31, 32 та витягу з реєстру прав вимоги № 31 від 18 червня 2019 року до вказаного Договору факторингу ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» відступило право грошової вимоги ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» до відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором № 161457684 від 03.04.2019 року у розмірі 11655,00 грн., з яких: 5000,00 грн. - заборгованість по тілу кредиту; 6655,00 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом.
Після набуття права грошової вимоги ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» в межах строку кредитування за період з 19.06.2019 року до 05.08.2020 року додатково нарахувало відповідачу ОСОБА_1 проценти за користування кредитом у розмірі 148,50 грн. 
Згідно із розрахунком загальний розмір заборгованості за вказаним договором становить 11803,50 грн., з яких: 5000,00 грн. - тіло кредиту; 6803,50 грн. - нараховані проценти.
05.08.2020 року між ТОВ «ТАЛІОН ПЛЮС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» укладений Договір факторингу № 05/0820-01. Згідно з витягом з реєстру прав вимоги № 1 від 05.08.2020 року до вказаного Договору факторингу до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором № 161457684 від 03.04.2019 року у розмірі 11803,50 грн. ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» додаткових нарахувань відповідачу не здійснювало.
05.06.2025 року між ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» та ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» укладений Договір факторингу № 05/06/25-Е, згідно з умовами якого ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» набуло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за Кредитним договором № 161457684 від 03.04.2019 року. Згідно з витягом з реєстру боржників від 05.06.2025 року Б/Н за Договором факторингу № 05/06/25-Е від 05.06.2025 року від ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ОНЛАЙН ФІНАНС» до ТОВ«ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» перейшло право грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 за вказаним кредитним договором у розмірі 14894,00 грн., з яких: 5000,00 - заборгованість по тілу кредиту; 6803,50 грн. - заборгованість по несплаченим відсоткам за користування кредитом та 3090,50 грн. заборгованість за нарахованими штрафними санкціями (пеня, штрафи).
Зазначена обставина підтверджується актом прийому-передачі реєстру боржників за договором факторингу № 05/06/25-Е від 05 червня 2025 року.
Позивач ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» після набуття права грошової вимоги до відповідача додатково проценти не нараховував (крім штрафних санкцій), а відповідач ОСОБА_1 не здійснювала платежів на повернення кредитної заборгованості товариству.
Звертаючись до суду з цим позовом, ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» у своїх вимогах зазначило, що відповідач ОСОБА_1 умови кредитного договору не виконала, кредит не повернула, проценти за користування ним не сплатила, внаслідок чого у неї утворилася заборгованість, яка підлягає стягненню з відповідача на користь товариства.

Відповідно до ст. 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок: 1) передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги); 2) правонаступництва; 3) виконання обов`язку боржника поручителем або заставодавцем (майновим поручителем); 4) виконання обов`язку боржника третьою особою. Кредитор у зобов`язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом. Кредитор у зобов`язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.
Згідно зі ст. 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора; зобов`язання в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Положеннями ст. 516 ЦК України визначено, що заміна кредитора у зобов`язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.
Якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За приписами ст. 1077 ЦК України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника).
Згідно зі ст. 1080 ЦК України презюмується дійсність договору факторингу незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.
Судом встановлено, що зобов`язаннями відповідачки перед ТОВ «МАНІВЕО ШВИДКА ФІНАНСОВА ДОПОМОГА» за Кредитним договором № 161457684 від 03.04.2019 року, право вимоги у встановленому законом порядку перейшло до ТОВ «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», підтвердженням чого є вказані договори факторингу, Акти прийому-передачі реєстру боржників та безпосередньо Реєстри боржників та платіжних інструкцій. Суд вважає такі обставини доведеними належними та допустимими доказами, яких достатньо для висновку про дійсність укладених договорів факторингу.
З огляду на встановлені обставини, суд вважає, що позивач також належним чином підтвердив право вимоги до відповідача.
Підсумовуючи все наведене вище, суд приходить до висновку, що позовні вимоги доведено належними та допустимими доказами, у зв`язку із чим позовні вимоги підлягають задоволенню. 
За таких обставин, з урахуванням того факту, що позивачем не заявлено вимоги до стягнення штрафних (фінансових) санкцій, з відповідача підлягає стягненню на користь позивача заборгованість за Кредитним договором № 161457684 від 03.04.2019 року у розмірі 11803,50 грн., з яких: 5000,00 грн. - тіло кредиту; 6803,50 грн. - нараховані проценти за користування кредитом.

Вирішуючи питання про розподіл судових витрат між сторонами суд враховує наступне.
Щодо розподілу судових витрат.
За змістом ч.1 та 2 ст. 141 ЦПК України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються: 1) у разі задоволення позову - на відповідача; 2) у разі відмови в позові - на позивача; 3) у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Щодо розподілу витрат на правничу допомогу суд виходить з такого.
Відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних із розглядом справи.
Частиною 3 ст. 133 ЦПК України установлено, що до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Європейський суд з прав людини у п.95 рішення від 26.02.2015 року у справі «Баришевський проти України» вказав, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір обґрунтованим.
У п. 154 рішення ЄСПЛ від 28.11.2002 року у справі «Лавентс проти Латвії» Суд констатував, що в кожному з поданих рахунків-фактур, виписаних адвокатом заявника, зазначено загальну вартість багатьох юридичних послуг, без уточнення вартості кожної окремої послуги. Також, Суд висловив сумнів щодо існування об`єктивної необхідності здійснення деяких витрат, зазначених у цих рахунках-фактурах, зокрема, Суд не встановив, який прямий зв`язок може існувати між, в тому числі, листуванням зі сторонами процесу і не зі сторонами процесу з судовою процедурою. При цьому, Суд нагадав, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір; тим часом сума, що її вимагав заявник, в будь-якому разі була надмірна.
Представником позивача було укладено договір № 20/01/26-01 від 20.01.2026 року про надання правничої допомоги з адвокатським бюро «Тимошенко та Партнери», додаткову угоду до договору про надання правничої допомоги № 25771070734 від 19.06.2026 року та Акт прийому - передачі наданих послуг від 25.06.2026 року на суму 7 000,00 грн.
Згідно зі ст. 11 ЦПК України, суд визначає в межах, встановлених цим Кодексом, порядок здійснення провадження у справі відповідно до принципу пропорційності, враховуючи: завдання цивільного судочинства; забезпечення розумного балансу між приватними й публічними інтересами; особливості предмета спору; ціну позову; складність справи; значення розгляду справи для сторін, час, необхідний для вчинення тих чи інших дій, розмір судових витрат, пов`язаних із відповідними процесуальними діями, тощо.
Право на правову допомогу гарантовано статтями 8, 59 Конституції України, офіційне тлумачення якого надано Конституційним Судом України (Рішення від 16 листопада 2000 року №13-рп/2000; Рішення від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009; Рішення від 11 липня 2013 року №6-рп/2013).
Пунктом 3.2 Рішення Конституційного Суду України від 30 вересня 2009 року №23-рп/2009 передбачено, що правова допомога є багатоаспектною, різною за змістом, обсягом та формами і може включати консультації, роз`яснення, складення позовів і звернень, довідок, заяв, скарг, здійснення представництва, зокрема в судах та інших державних органах тощо. Вибір форми та суб`єкта надання такої допомоги залежить від волі особи, яка бажає її отримати. Право на правову допомогу це гарантована державою можливість кожної особи отримати таку допомогу в обсязі та формах, визначених нею, незалежно від характеру правовідносин особи з іншими суб`єктами права.
Учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом. Безоплатна правнича допомога надається в порядку, встановленому законом, що регулює надання безоплатної правничої допомоги (ст.15 ЦПК України).
Однією з основних засад (принципів) цивільного судочинства є відшкодування судових витрат сторони, на користь якої ухвалене судове рішення (пункт 12 ч.3 ст.2 ЦПК України).
Метою впровадження цього принципу є забезпечення особі можливості ефективно захистити свої права в суді, ефективно захиститись у разі подання до неї необґрунтованого позову, а також стимулювання сторін до досудового вирішення спору.
Практична реалізація згаданого принципу в частині відшкодування витрат на професійну правничу допомогу відбувається в такі етапи: 1) попереднє визначення суми судових витрат (стаття 134 ЦПК України); 2) визначення розміру судових витрат на професійну правничу допомогу, що підлягають розподілу між сторонами (стаття 137 ЦПК України); 3) розподіл судових витрат між сторонами (стаття 141 ЦПК України).
Відповідно до частин першої та другої статті 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави. За результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Частиною 8 ст. 141 ЦПК України визначено, що розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву. У разі неподання відповідних доказів протягом встановленого строку така заява залишається без розгляду.
Згідно з ч. 3 ст. 137 ЦПК України, для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Водночас зі змісту ч. 4 ст. 137 ЦПК України,розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялися.
При цьому, на предмет відповідності зазначеним критеріям суд має оцінювати поведінку/дії/бездіяльність обох сторін при вирішенні питання про розподіл судових витрат.
Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 1 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», договір про надання правової допомоги - домовленість, за якою одна сторона (адвокат, адвокатське бюро, адвокатське об`єднання) зобов`язується здійснити захист, представництво або надати інші види правової допомоги другій стороні (клієнту) на умовах і в порядку, що визначені договором, а клієнт зобов`язується оплатити надання правової допомоги та фактичні витрати, необхідні для виконання договору.
Відповідно до ст. 30 Закону України «Про адвокатуру та адвокатську діяльність», гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Для визначення розміру витрат на правничу допомогу учасник справи має подати (окрім договору про надання правничої допомоги) детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом (для визначення розміру гонорару, що сплачений або підлягає сплаті) та опис здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
Суд враховує те, що розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із ціною позову та/або значенням справи для сторони, складністю справи та виконаними адвокатом роботами, часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт, а розподіл судових витрат проводиться пропорційно до задоволеної частини позовних вимог.
Таким чином, суд вважає, що розмір адвокатських витрат в сумі 7000,00 грн є співмірною зі складністю справи та підтверджено належними та допустимими доказами.
З огляду на наведене, з відповідача слід стягнути на користь позивача витрати на професійну правничу допомогу в розмірі 7 000,00 грн. та витрат пов`язаних зі сплатою судового збору, у розмірі 2662 грн 40 коп.
Керуючись ст. ст.141, 258-259, 263-265, 268, 273, 274-279, 280-282 ЦПК України, суд -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за Кредитним договором, - задовольнити.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» заборгованість за Кредитним договором № 161457684 від 03.04.2019 року у розмірі 11803 (одинадцять тисяч вісімсот три) грн. 50 (п`ятдесят) коп., з яких: 5000,00 (п`ять тисяч) грн. - тіло кредиту; 6803 (шість тисяч вісімсот три) грн., 50 коп. - нараховані проценти за користування кредитом.

Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС» понесені судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662 (дві тисячі шістьсот шістдесят дві) грн. 40 (сорок) коп. та 7000 (сім тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів, а на ухвалу суду протягом п`ятнадцять днів з дня його (її) проголошення.
Якщо в судовому засіданні було проголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складання повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 03.09.2026 року.

Відомості про сторони:

позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю «ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ «ЕЙС», місце знаходження: 02094, м. Київ, вул. Юрія Поправки, буд. № 6, кабінет 13, ЄДРПОУ 42986956.

відповідач - ОСОБА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 , зареєстрована за адресою: АДРЕСА_1 .

Суддя: Х.В. Іщенко