ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 вересня 2026 року | м. Львів | Справа № 140/15173/25 пров. № А/857/33588/26

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії суддів:
судді-доповідача - | Шевчук С. М.

суддів - | Боршовського Т. І.

| Носа С. П.

розглянувши в порядку письмового провадження в м. Львові апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області на рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 травня 2026 року у справі № 140/15173/25 за адміністративним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ЄВРО ЕКО ТЕПЛОБУД» до Головного управління ДПС у Волинській області, Державної податкової служби України про визнання протиправним та скасування рішення, зобов`язання вчинити дії,
місце ухвалення судового рішення м. Львів
розгляд справи здійснено за правилами спрощеного позовного провадження
суддя у І інстанції Волдінер Ф.А.
дата складання повного тексту рішення 14 травня 2026 року
ВСТАНОВИВ:
І. ОПИСОВА ЧАСТИНА
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО ЕКО ТЕПЛОБУД» (код ЄДРПОУ 42466904) (надалі по тексту також – позивач, Товариство, ТОВ «ЄВРО ЕКО ТЕПЛОБУД») звернулося до Волинського окружного адміністративного суду з адміністративним позовом до Головного управління ДПС у Волинській області (надалі по тексту також – відповідач 1, ГУ ДПС у Волинській області, контролюючий орган), Державної податкової служби України (надалі по тексту також – відповідач 2, ДПС України), в якому просило визнати протиправним та скасувати рішення комісії Головного управління ДПС у Волинській області, яка приймає рішення про реєстрацію податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (надалі по тексту також – ЄРПН) або відмову в такій реєстрації, від 02.10.2025 №13332152/42466904, та зобов`язати Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну ТОВ «ЄВРО ЕКО ТЕПЛОБУД» від 26.08.2025 №20 в ЄРПН датою її направлення для реєстрації.
Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем відповідно до вимог пункту 201.10 статті 201 Податкового кодексу України (надалі по тексту також – ПК України) за результатами господарської операції з ПрАТ «Волиньобленерго» з капітального ремонту системи опалення виробничо-лабораторної будівлі за договором №19/25-431КР від 22.07.2025 складено та відправлено на реєстрацію в ЄРПН податкову накладну від 26.08.2025 №20 на суму 1 500 000,00 грн, у тому числі ПДВ 250 000,00 грн (надалі по тексту також – ПН №20), реєстрацію якої зупинено за критерієм ризиковості здійснення операцій. На вимогу контролюючого органу позивачем надано пояснення та копії наявних у нього документів, однак Комісією Головного управління ДПС у Волинській області прийнято рішення від 02.10.2025 №13332152/42466904 про відмову в реєстрації ПН №20 з підстав ненадання/часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів. Позивач вважає таке рішення необґрунтованим, таким, що не містить конкретних підстав відмови, а тому таким, що підлягає скасуванню з покладенням на ДПС України обов`язку зареєструвати ПН №20 в ЄРПН.
Рішенням Волинського окружного адміністративного суду від 14 травня 2026 року у справі № 140/15173/25 позов задоволено повністю: 
визнано протиправним та скасовано рішення Комісії Головного управління ДПС у Волинській області від 02.10.2025 №13332152/42466904 про відмову в реєстрації податкової накладної від 26.08.2025 №20 в ЄРПН; 
зобов`язано Державну податкову службу України зареєструвати податкову накладну від 26.08.2025 №20 в ЄРПН датою її подання; стягнуто на користь позивача за рахунок бюджетних асигнувань Головного управління ДПС у Волинській області судовий збір у розмірі 3 028,00 грн.
Не погоджуючись з рішенням суду першої інстанції, Головне управління ДПС у Волинській області звернулося з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та ухвалити нове судове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю. В обґрунтування апеляційної скарги вказує, що судом першої інстанції неправильно та неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно та неповно досліджено наявні у справі докази, зроблено висновки, які не відповідають фактичним обставинам справи, порушено та неправильно застосовано норми матеріального і процесуального права, зокрема статті 20, 75, 78, 81, 94 ПК України, абзац другий частини сьомої статті 283, статті 9, 242 Кодексу адміністративного судочинства України (надалі по тексту також – КАС України).
В доводах апеляційної скарги вказує, що на виконання пункту 11 Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11.12.2019 №1165 (надалі по тексту також – Порядок №1165), Комісія Головного управління ДПС у Волинській області 24.09.2025 направила позивачу повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, у якому конкретно визначила перелік необхідних документів, а саме: акти виконаних робіт; додатки, наявність яких передбачена умовами договору; підтверджуючі документи по операціях з ФОП ОСОБА_1 – акти виконаних робіт, розрахункові документи (платіжні доручення, банківські виписки), що підтверджують факт оплати; пояснення та підтверджуючі документи щодо відображення у звітності операцій із суб`єктами господарювання, які не є платниками податку на додану вартість.
Додатково скаржник наголошує, що на виконання абзацу шостого пункту 9 Порядку прийняття рішень про реєстрацію/відмову в реєстрації податкових накладних/розрахунків коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 12.12.2019 №520 (надалі по тексту також – Порядок №520), позивач не подав на розгляд Комісії жодного документа на виконання цього повідомлення, а тому відповідно до абзацу першого пункту 10 Порядку №520 Комісія була правомочна прийняти рішення про відмову в реєстрації податкової накладної. На переконання скаржника, позивач у спірних правовідносинах не проявив належної сумлінності у користуванні наданими йому податковим законодавством правами.
Товариство з обмеженою відповідальністю «ЄВРО ЕКО ТЕПЛОБУД» подало відзив на апеляційну скаргу, в якому заперечує проти її задоволення та просить рішення суду першої інстанції залишити без змін. Позивач зазначає, що ні в рішенні від 02.10.2025 №13332152/42466904, ні в рішенні комісії центрального рівня від 23.10.2025 №40854/42466904/2 не підкреслено (не конкретизовано) документи, яких не вистачає, а тому обидва рішення є формальними та необґрунтованими. Позивач також зазначає, що строк подання додаткових пояснень на виконання повідомлення Комісії пропущено з вини уповноваженої посадової особи – директора Товариства, у зв`язку з чим 16.10.2025 подано клопотання про поновлення такого строку одночасно зі скаргою до комісії центрального рівня. Крім того, позивач посилається на специфіку своєї господарської діяльності (виконання монтажних робіт без тривалого зберігання матеріалів на складі) та на те, що акт виконаних робіт за договором з ПрАТ «Волиньобленерго» підписано лише 28.11.2025, а акт виконаних робіт з ФОП ОСОБА_1 – 07.11.2025, тобто вже після прийняття оскаржуваних рішень, у зв`язку з чим подання таких документів станом на момент розгляду питання про реєстрацію ПН №20 було об`єктивно неможливим. Також позивач звертає увагу суду на реєстрацію контролюючим органом інших податкових накладних, складених за тим самим договором з ПрАТ «Волиньобленерго» (№15, №17, №22, №25), що, на його переконання, свідчить про неоднорідну практику прийняття рішень контролюючим органом.
Про розгляд апеляційної скарги відповідачі та позивач повідомлені шляхом надіслання ухвал про відкриття апеляційного провадження та про призначення апеляційної скарги до розгляду через електронний кабінет сервісу «Електронний суд» Єдиної судової інформаційно-телекомунікаційної системи (ЄСІТС), підтвердженням чого є відповідні дані автоматизованої системи документообігу суду.
Враховуючи, що рішення суду першої інстанції ухвалено в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження), суд апеляційної інстанції в порядку пункту 3 частини першої статті 311 КАС України розглядає справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, оскільки справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів. В силу вимог частини четвертої статті 229 КАС України якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється за відсутності учасників справи (у тому числі при розгляді справи в порядку письмового провадження), фіксування судового засідання за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснюється.

ІІ. ОЦІНКА СУДУ ПЕРШОЇ ІНСТАНЦІЇ
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, суд першої інстанції виходив з того, що оскаржуване рішення Комісії Головного управління ДПС у Волинській області не містить чіткого визначення підстав для відмови в реєстрації податкової накладної, а контролюючий орган не сформував конкретних вимог щодо переліку документів, необхідних для підтвердження правомірності формування та подання ПН №20, і не зазначив, яких саме документів не вистачає для прийняття рішення про її реєстрацію. Суд першої інстанції виходив з того, що позивач надав контролюючому органу всі наявні у нього первинні документи, що стосуються господарської операції з контрагентом, які оформлені належним чином, а тому висновок Комісії про недостатність поданих документів є формальним та необґрунтованим. Суд першої інстанції також послався на правову позицію Верховного Суду, викладену в постанові від 07.12.2022 у справі №500/2237/20, за якою здійснення моніторингу відповідності податкових накладних критеріям ризиковості не повинне підміняти собою проведення податкової перевірки, та на практику Європейського суду з прав людини у справі «Чуйкіна проти України», дійшовши висновку про необхідність відновлення порушеного права позивача шляхом скасування оскаржуваного рішення та зобов`язання ДПС України зареєструвати податкову накладну.

ІІІ. ОБСТАВИНИ, ВСТАНОВЛЕНІ СУДОМ
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи, що 22.07.2025 між Товариством з обмеженою відповідальністю «ЄВРО ЕКО ТЕПЛОБУД» та Приватним акціонерним товариством «Волиньобленерго» (код ЄДРПОУ 00131512) укладено договір №19/25-431КР на виконання робіт з капітального ремонту системи опалення виробничо-лабораторної будівлі ПрАТ «Волиньобленерго» по вул. Яремчука Назарія, 4 у м. Луцьку.
25.07.2025 між позивачем та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) укладено договір №25/7-1 про надання будівельно-монтажних робіт.
26.08.2025 позивачем відповідно до вимог пункту 201.10 статті 201 ПК України складено податкову накладну №20 на загальну суму 1 500 000,00 грн, у тому числі ПДВ 250 000,00 грн, яку 17.09.2025 направлено на реєстрацію в ЄРПН.
Реєстрацію ПН №20 зупинено з підстав відповідності операції критерію ризиковості здійснення операцій, визначеному пунктом 1 Критеріїв ризиковості здійснення операцій (додаток 3 до Порядку №1165), із зазначенням показників «D»=5,1160%, «Рпоточ»=172198,17, та з пропозицією надати пояснення і копії документів, достатніх для прийняття рішення про реєстрацію податкової накладної.
19.09.2025 позивач подав до контролюючого органу повідомлення №1 про надання пояснень та копій документів щодо ПН №20, до якого додав, зокрема, лист-пояснення на розблокування ПН №20, договір №25/7-1 від 25.07.2025 з ФОП ОСОБА_1 , повідомлення про прийняття працівника на роботу, договір №19/25-431КР від 22.07.2025 з ПрАТ «Волиньобленерго», платіжні доручення №6212, №6328, №6999, рахунок-фактуру №14798 від 16.07.2025, видаткову накладну №23 від 12.08.2025 та платіжні доручення №621, №628, №642.
24.09.2025 Комісія Головного управління ДПС у Волинській області, дійшовши висновку про недостатність поданих документів, направила позивачу повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, у розділі «Додаткова інформація» якого зазначено: «Надати акти виконаних робіт. Надати додатки, наявність яких передбачена умовами договору. Надати підтверджуючі документи по операціях з ФОП ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) – акти виконаних робіт, розрахункові документи (платіжні доручення, банківські виписки), що підтверджують факт оплати. Надати пояснення та підтверджуючі документи щодо відображення у звітності операцій із суб`єктами господарювання, які не є платниками ПДВ».
На виконання зазначеного повідомлення позивач у передбачений пунктом 9 Порядку №520 строк додаткових пояснень та документів на розгляд Комісії Головного управління ДПС у Волинській області не подав.
02.10.2025 Комісія Головного управління ДПС у Волинській області прийняла рішення №13332152/42466904 про відмову в реєстрації ПН №20 в ЄРПН з підстав ненадання/часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів.
16.10.2025 позивач, не погоджуючись із зазначеним рішенням, звернувся до комісії центрального рівня зі скаргою в порядку, визначеному Порядком №1165 та статтею 56 ПК України, одночасно подавши клопотання про поновлення пропущеного строку подання додаткових пояснень, обґрунтоване неуважністю директора Товариства Дзядука В.Я., долучивши до скарги той самий пакет документів, що й до повідомлення №1 від 19.09.2025.
23.10.2025 рішенням комісії центрального рівня №40854/42466904/2 скаргу позивача залишено без задоволення, а рішення Комісії Головного управління ДПС у Волинській області від 02.10.2025 №13332152/42466904 – без змін, з підстав ненадання платником податку копій первинних документів щодо постачання/придбання товарів/послуг, зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів (інвентаризаційних описів), у тому числі рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг).
Акт приймання-передачі виконаних робіт (довідка КБ-3 про вартість виконаних будівельних робіт) за договором з ПрАТ «Волиньобленерго» №19/25-431КР підписано сторонами 28.11.2025, а акт виконаних робіт за договором з ФОП ОСОБА_1 №25/7-1 – 07.11.2025, оплата за яким здійснена позивачем у грудні 2025 року.
Податкові накладні, складені позивачем за тим самим договором №19/25-431КР з ПрАТ «Волиньобленерго» до та після прийняття оскаржуваного рішення, а саме від 28.07.2025 №15, від 01.08.2025 №17, від 11.09.2025 №22 та від 12.11.2025 №25, були зареєстровані в ЄРПН, зокрема податкова накладна №22 – 14.10.2025, тобто після подання позивачем додаткових пояснень щодо цієї накладної.
Вважаючи рішення Комісії Головного управління ДПС у Волинській області від 02.10.2025 №13332152/42466904 протиправним, позивач звернувся в суд з даним позовом.

ІV. ПОЗИЦІЯ АПЕЛЯЦІЙНОГО СУДУ
Перевіривши за наявними у справі матеріалами доводи, викладені у апеляційній скарзі, правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права і правової оцінки обставин у справі у межах, визначених статтею 308 Кодексу адміністративного судочинства України (КАС України), колегія суддів встановила таке.
Відповідно до частини другої статті 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до пункту 201.1 статті 201 ПК України на дату виникнення податкових зобов`язань платник податку зобов`язаний скласти податкову накладну в електронній формі та зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних у встановлений цим Кодексом термін.
Згідно з пунктом 201.10 статті 201 ПК України, якщо надіслані податкові накладні/розрахунки коригування сформовано з порушенням вимог, передбачених пунктом 201.1 цієї статті та/або пунктом 192.1 статті 192 цього Кодексу, а також у разі зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування відповідно до пункту 201.16 цієї статті, протягом операційного дня продавцю/покупцю надсилається квитанція в електронному вигляді у текстовому форматі про неприйняття їх в електронному вигляді або зупинення їх реєстрації із зазначенням причин.
Пунктом 201.16 статті 201 ПК України встановлено, що реєстрація податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних може бути зупинена в порядку та на підставах, визначених Кабінетом Міністрів України. Механізм зупинення реєстрації визначено Порядком №1165.
Відповідно до пункту 11 Порядку №1165 у квитанції про зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування зазначаються, зокрема, критерій (критерії) ризиковості платника податку та/або ризиковості здійснення операцій, на підставі якого (яких) зупинено реєстрацію, та пропозиція щодо надання платником податку пояснень та копій документів, необхідних для розгляду питання прийняття контролюючим органом рішення про реєстрацію такої податкової накладної. Обов`язку навести у квитанції вичерпний перелік конкретних документів, необхідних для скасування зупинення реєстрації, зазначена норма на контролюючий орган не покладає.
Перелік документів, необхідних для розгляду питання прийняття комісією регіонального рівня рішення про реєстрацію/відмову в реєстрації податкової накладної, реєстрацію якої зупинено, визначено пунктом 5 Порядку №520 і не є вичерпним.
Пунктом 9 Порядку №520 на контролюючий орган покладено обов`язок, у разі недостатності поданих платником податку пояснень і документів, конкретизувати в повідомленні про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів перелік документів та інформації, яку додатково слід надати платнику податків, а на платника податку – подати такі пояснення та документи в установлений строк.
Відповідно до абзацу першого пункту 10 Порядку №520 комісія регіонального рівня приймає рішення про відмову в реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в разі ненадання/часткового надання додаткових письмових пояснень та копій документів стосовно підтвердження інформації, зазначеної у податковій накладній/розрахунку коригування, реєстрацію яких зупинено, при отриманні повідомлення про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, та/або надання платником податку копій документів, складених/оформлених із порушенням законодавства.
При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування норм права, викладені в постановах Верховного Суду (частина 5 статті 242 КАС України).
Відповідно до пункту 187.1 статті 187 ПК України датою виникнення податкових зобов`язань з постачання товарів/послуг вважається дата, яка припадає на податковий період, протягом якого відбувається будь-яка з подій, що сталася раніше: дата зарахування коштів від покупця/замовника на банківський рахунок платника податку як оплата товарів/послуг, що підлягають постачанню, а в разі постачання товарів/послуг за готівкові кошти – дата оприбуткування коштів у касі платника податку, а в разі відсутності такої – дата інкасації готівки у банківській установі, що обслуговує платника податку, або дата відвантаження товарів, а для послуг – дата оформлення документа, що засвідчує факт постачання послуг платником податку. Із зазначеної норми вбачається, що Податковий кодекс України не вимагає одночасного настання обох подій (оплати та фактичного постачання товарів чи послуг) для виникнення у платника податку обов`язку скласти та зареєструвати податкову накладну – достатньо настання першої за часом події.
Верховний Суд у постанові від 24 березня 2025 року у справі №140/32696/23 сформулював висновок про те, що доводи платника податку про неконкретизацію переліку документів саме у квитанції про зупинення реєстрації не є змістовними, оскільки законодавець поклав обов`язок конкретизувати перелік документів, яких додатково не вистачає, саме на контролюючий орган у повідомленні про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, а не у квитанції.
Аналогічну позицію Верховний Суд висловив у постанові від 24 липня 2025 року у справі №420/14450/24, зазначивши, що підпункт 3 пункту 11 Порядку №1165 зобов`язує контролюючий орган навести в квитанції лише пропозицію для платника податків надати документи, необхідні для прийняття рішення про реєстрацію, тоді як платник податків подає до контролюючого органу не всі документи, перелічені у пункті 5 Порядку №520, а ті, що підтверджують сутність та зміст конкретної господарської операції.
У постанові від 29 липня 2025 року у справі №140/1998/24 Верховний Суд зазначив, що з урахуванням змін до Порядку №520, чинних з 08 березня 2023 року, предметом дослідження у справах цієї категорії є не лише обґрунтованість вимоги контролюючого органу про надання додаткових документів, а й обставини прояву платником податків належної сумлінності у користуванні наданими йому податковим законодавством правами та сприяння контролюючому органу в позитивному вирішенні питання реєстрації податкової накладної.
У постанові від 30 січня 2026 року у справі №260/224/24 Верховний Суд дійшов висновку, що в разі, коли платник податків, будучи належним чином повідомленим про необхідність надання додаткових пояснень та копій документів, не скористався наданим йому правом на їх подання або скористався ним частково, негативні процесуальні наслідки такої поведінки покладаються саме на нього, а ненадання платником податку додаткових пояснень та документів, прямо витребуваних контролюючим органом у межах процедури зупинення реєстрації, є самостійною та достатньою підставою для прийняття рішення про відмову в реєстрації податкової накладної за умови дотримання контролюючим органом вимог законодавства щодо змісту та форми відповідного повідомлення.
Колегія суддів погоджується з тим, що за наведеною практикою Верховного Суду обов`язок конкретизувати перелік документів, необхідних для скасування зупинення реєстрації, покладається на контролюючий орган саме в повідомленні про необхідність надання додаткових пояснень та/або документів, а не в первинній квитанції, а тому висновок суду першої інстанції про недостатню конкретизацію оскаржуваного рішення потребує уточнення: Комісія Головного управління ДПС у Волинській області в повідомленні від 24.09.2025 дійсно навела перелік документів, а саме: акти виконаних робіт; додатки, передбачені умовами договору; документи щодо розрахунків з ФОП ОСОБА_1 ; пояснення щодо операцій із контрагентами – неплатниками ПДВ.
Разом з тим правова позиція, викладена у постанові Верховного Суду від 30 січня 2026 року у справі №260/224/24, про те, що ненадання платником податку додаткових пояснень та документів, прямо витребуваних контролюючим органом, є самостійною та достатньою підставою для відмови в реєстрації податкової накладної, застосовується лише за умови дотримання контролюючим органом вимог законодавства щодо змісту та форми відповідного повідомлення. Колегія суддів вважає, що у спірних правовідносинах ця умова контролюючим органом не дотримана з таких підстав.
Як встановлено судом, податкова накладна №20 від 26.08.2025 складена позивачем відповідно до вимог пункту 187.1 статті 187 та пункту 201.1 статті 201 ПК України за першою з подій, що настала у правовідносинах з ПрАТ «Волиньобленерго» за договором №19/25-431КР від 22.07.2025 (авансова оплата коштів). 
Натомість акт приймання-передачі виконаних робіт за цим договором підписаний сторонами лише 28.11.2025, а акт виконаних робіт за договором з ФОП ОСОБА_1 – 07.11.2025, тобто обидва документи, складення яких засвідчує другу з подій (факт постачання послуг), об`єктивно не існували ні на дату складення ПН №20 (26.08.2025), ні на дату спливу строку для подання пояснень на повідомлення (до 01.10.2025), ні на дату прийняття оскаржуваного рішення (02.10.2025), ні на дату прийняття рішення комісією центрального рівня (23.10.2025). 
Колегія суддів зазначає, що Податковий кодекс України не вимагає одночасного настання обох подій для реєстрації податкової накладної, вимога контролюючого органу, викладена у повідомленні від 24.09.2025, про надання актів виконаних робіт як умови реєстрації ПН №20, складеної за першою подією (отримання авансу за роботи які мають бути виконані на майбутнє) не ґрунтується на вимогах податкового законодавства та не могла бути виконана позивачем об`єктивно, незалежно від його добросовісності чи своєчасності реагування на таке повідомлення.
Щодо критерію ризиковості здійснення операцій (товарної/ресурсної спроможності), за яким зупинено реєстрацію ПН №20, то колегія суддів зазначає, що позивач на виконання повідомлення №1 від 19.09.2025 надав контролюючому органу договір №25/7-1 від 25.07.2025 з ФОП ОСОБА_1 про надання будівельно-монтажних робіт, платіжні доручення №6212, №6328, №6999, рахунок-фактуру №14798 від 16.07.2025, видаткову накладну №23 від 12.08.2025 та платіжні доручення №621, №628, №642. 
Зазначені документи в сукупності свідчать про те, що позивач розкрив перед контролюючим органом джерело забезпечення виконання робіт за спірною господарською операцією – шляхом залучення суб`єкта господарювання-посередника (ФОП ОСОБА_1 ) та підтвердження розрахунків за надані ним послуги, а відтак підтверджують намір та спроможність позивача забезпечити виконання зобов`язань перед ПрАТ «Волиньобленерго». 
За таких обставин вимога надання саме акта виконаних робіт – документа, що засвідчує вже завершену господарську операцію, – як єдиного належного підтвердження товарної спроможності платника податку на дату, коли друга подія об`єктивно не настала, є не пропорційною меті процедури зупинення реєстрації податкових накладних, якою є встановлення реальності операції, а не спонукання платника податку до дострокового складення первинних документів.
Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що рішення Комісії Головного управління ДПС у Волинській області від 02.10.2025 №13332152/42466904 обмежується загальним посиланням на ненадання/часткове надання додаткових письмових пояснень та копій документів, не конкретизуючи, яких саме документів із перелічених у повідомленні від 24.09.2025 не вистачає з урахуванням тих, що позивач уже подав раніше (зокрема, рахунок-фактури №14798 та видаткової накладної №23). 
Рішення ж комісії центрального рівня від 23.10.2025 №40854/42466904/2 взагалі наведено з інших підстав – ненадання документів щодо постачання/придбання товарів (послуг), зберігання і транспортування, навантаження, розвантаження продукції, складських документів, рахунків-фактур/інвойсів, актів приймання-передачі товарів (робіт, послуг), які не збігаються з переліком документів, витребуваних у повідомленні від 24.09.2025. 
За усталеним у судовій практиці підходом законність рішення суб`єкта владних повноважень оцінюється судом виходячи з мотивів, фактично наведених у самому рішенні на момент його прийняття, а не з мотивів, якими таке рішення могло б бути обґрунтоване post factum. 
Невідповідність підстав, наведених у рішенні комісії центрального рівня, переліку документів, витребуваних у повідомленні, а також відсутність в обох рішеннях конкретизації того, яких саме фактично поданих документів не вистачає, свідчить про формальний характер оскаржуваних рішень і не дозволяє визнати їх такими, що відповідають вимогам частини другої статті 2 КАС України щодо обґрунтованості, безсторонності та розсудливості.
Колегія суддів враховує, що позивач дійсно не подав контролюючому органу жодних додаткових пояснень у відповідь на повідомлення від 24.09.2025 у встановлений пунктом 9 Порядку №520 строк, а факт пропуску цього строку з вини уповноваженої посадової особи Товариства позивачем не заперечується. 
Разом з тим з огляду на встановлену вище об`єктивну неможливість подання одного з ключових документів, витребуваних цим повідомленням (актів виконаних робіт), та з огляду на те, що інші документи, необхідні для підтвердження товарної спроможності позивача, вже фактично перебували в розпорядженні контролюючого органу за наслідками розгляду повідомлення №1 від 19.09.2025, колегія суддів вважає, що допущене позивачем процедурне порушення строку відповіді на повідомлення саме по собі не могло бути самостійною підставою для відмови в реєстрації ПН №20 за відсутності з боку контролюючого органу законної та обґрунтованої вимоги, дотримання якої платник податку об`єктивно міг забезпечити.
За таких обставин колегія суддів приходить до висновку, що рішення Комісії Головного управління ДПС у Волинській області від 02.10.2025 №13332152/42466904 про відмову в реєстрації податкової накладної від 26.08.2025 №20 в ЄРПН прийнято не на підставі та не у спосіб, що визначені Конституцією та законами України, не відповідає критеріям, встановленим частиною другою статті 2 КАС України, а тому обґрунтовано визнано судом першої інстанції протиправним та скасовано.
Оскільки рішення Комісії Головного управління ДПС у Волинській області від 02.10.2025 №13332152/42466904 правомірно визнано протиправним та скасовано, похідна позовна вимога про зобов`язання Державної податкової служби України зареєструвати податкову накладну від 26.08.2025 №20 в ЄРПН обґрунтовано задоволена судом першої інстанції, як спосіб ефективного відновлення порушеного права позивача.
Відповідно до статті 8 Конституції України, статті 6 Кодексу адміністративного судочинства України та частини першої статті 17 Закону України від 23 лютого 2006 року «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» суд при вирішенні справи керується принципом верховенства права, відповідно до якого зокрема людина, її права та свободи визнаються найвищими цінностями та визначають зміст і спрямованість діяльності держави, та застосовує цей принцип з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини. Європейський суд з прав людини в рішенні у справі «Гарсія Руїз проти Іспанії» (рішення від 21 січня 1999 року), зокрема, зазначив, що хоча пункт 1 статті 6 Європейської конвенції з прав людини і зобов`язує суди викладати підстави для своїх рішень, це не можна розуміти як вимогу давати докладну відповідь на кожний аргумент.
Тому за наведених вище підстав, якими обґрунтовано судове рішення, суд не убачає необхідності давати докладну відповідь на інші аргументи, зазначені сторонами, оскільки вони не є визначальними для прийняття рішення у цій справі.
Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції по суті вирішення спору є правильним, ухваленим з додержанням норм матеріального та процесуального права за результатами повного і всебічного з`ясування обставин, що мають значення для справи (з урахуванням уточнення мотивів, наведеного вище), а доводи апеляційної скарги Головного управління ДПС у Волинській області цих висновків не спростовують, у зв`язку з чим апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції підлягає залишенню без змін.
Відповідно до частини першої статті 139 КАС України судовий збір стягується у порядку, встановленому Законом України «Про судовий збір». Оскільки апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишено без задоволення, підстави для перерозподілу судових витрат, здійсненого судом першої інстанції, відсутні. Судовий збір, сплачений Головним управлінням ДПС у Волинській області за подання апеляційної скарги, стягненню з позивача не підлягає, оскільки за результатами апеляційного перегляду справи рішення ухвалено не на користь суб`єкта владних повноважень, а чинне законодавство, крім того, не передбачає стягнення судового збору на користь суб`єкта владних повноважень.
Керуючись ст. 308, ст. 311, ст. 315, ст. 316, ст. 321, ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України, апеляційний суд,
П О С Т А Н О В И В:
Апеляційну скаргу Головного управління ДПС у Волинській області залишити без задоволення.
Рішення Волинського окружного адміністративного суду від 14 травня 2026 року у справі № 140/15173/25 залишити без змін.
Постанова суду апеляційної інстанції набирає законної сили з дати її ухвалення та касаційному оскарженню не підлягає, крім випадків, передбачених пунктом другим частини п`ятої статті 328 Кодексу адміністративного судочинства України, шляхом подання касаційної скарги безпосередньо до Верховного Суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення. 

Головуючий суддя | | С. М. Шевчук
судді | | Т. І. Боршовський
| | С. П. Нос