Провадження № 2-о/742/35/26 
Єдиний унікальний № 742/6174/25 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2026 року 
Прилуцький міськрайонний суд Чернігівської області в складі: головуючого судді - Коваленка А.В., за участю секретаря судових засідань Бабенко Б.І., заявника ОСОБА_1 , розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Прилуки цивільну справу за заявою ОСОБА_1 , заінтересована особа – Прилуцька міська територіальна громада в особі Прилуцької міської ради, Прилуцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту родинних відносин,
ВСТАНОВИВ:
І. Зміст заявлених вимог та заперечень сторін.
У листопаді 2025 року звертаючись до суду з заявою заявник просить суд встановити факт, що ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є двоюрідною тіткою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Заявник свої вимоги аргументує тим, що ІНФОРМАЦІЯ_1 померла її двоюрідна тітка ОСОБА_2 .
Після її смерті відкрилася спадщина, спадкоємцем якоє є ОСОБА_1 .
Звернувшись з заявою до приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Ігнатова Д.Є. про прийняття спадщини, вона отримала відмову, у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт родинних відносин зі спадкодавцем, а саме: свідоцтво про народження ОСОБА_3 , свідоцтво про народження та шлюб ОСОБА_4 , які є її рідними та двоюрідними бабусями, а також відсутності вищевказаних актових записів в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян.
Тому заявник звернувся до суду з відповідною заявою.
ІІ. Заяви, клопотання та інші процесуальні рішення у справі.
Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області ОСОБА_5 від 12листопада 2025 року відкрито провадження у справі та призначено справу до судового розгляду на 10год 20 хвилин 20 січня 2026 року.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 20 січня 2026 року відкладено розгляд справи до 11 год 00 хв 09 березня 2026.
Ухвалою судді Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області Коваленка А.В. від 13 березня 2026 року прийнято справу до свого провадження у зв`язку із звільненням судді ОСОБА_5 та призначено до розгляду на 09 год 30 хв 04 травня 2026 року.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 04 травня 2026 розгляд справи відкладено до 14 год 00 хв 03 червня 2026.
Ухвалою Прилуцького міськрайонного суду Чернігівської області від 03 червня 2026 оголошено перерву у справі до 10 год 24 серпня 2026.
ІІІ.Позиції сторін викладені в судовому засіданні, під час вступної промови.
В судовому засіданні заявник підтримала заявлені вимоги, при цьому пояснила, що вона народилась в с.Велика Дівиця, там проживали її батьки та баба ОСОБА_6 , в цьому ж селі проживала баба ОСОБА_7 , яка є рідною сестрою ОСОБА_6 . Вони спілкувалися та підтримували родинні відносини. Чоловік її двоюрідної тітки ОСОБА_2 був військовим і разом приїздили до них, спілкувались з ними. В 1980 році ОСОБА_2 переїхала жити в м.Прилуки.
Представник заінтересованої особи Прилуцької міської територіальної громади в особі Прилуцької міської ради в судове засідання не з`явився. 
Представник Прилуцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України в судове засідання не з`явився, але попередньо надав заяву про розгляд справи без його участі, щодо рішення суду посилається на розсуд суду. 
ІV. Фактичні обставини встановлені судом.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_8 пояснила, що вона є сусідкою заявниці, та підтвердила, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є рідними сестрами. У останньої була дочка ОСОБА_2 та син ОСОБА_11 , який загинув в аварії. ОСОБА_2 часто приїздила в м.Прилуки, а потім переїхала жити до м.Прилук.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_12 пояснила, що вона проживала в с.Велика Дівиця. По сусідству проживала ОСОБА_9 , у неї було три дочки: ОСОБА_13 , ОСОБА_14 , ОСОБА_15 . ЇЇ чоловік рано помер. ОСОБА_6 мала рідну сестру ОСОБА_16 , яка мала дочку ОСОБА_17 . ОСОБА_18 (дівоче прізвище ОСОБА_19 ) жила в м.Прилуках. ОСОБА_9 та ОСОБА_20 мали дівоче прізвище ОСОБА_21 .
В судовому засіданні свідок ОСОБА_22 пояснила, що вона проживає в с.Велика Дівиця. Баба заявниці ОСОБА_9 мала доньок: ОСОБА_15 , яка є матір`ю заявниці та ОСОБА_14 та ОСОБА_13 , які померли. Рідна сестра ОСОБА_9 - ОСОБА_20 (дівоче прізвище ОСОБА_21 ) мала синів ОСОБА_23 та ОСОБА_24 , які померли та дочку ОСОБА_25 , яка вийшла заміж та змінила дівоче прізвище з « ОСОБА_19 » на « ОСОБА_26 ». Жерж ОСОБА_25 проживала в ОСОБА_27 і приїхала в м.Прилуки. З ОСОБА_17 вони дружили.
В судовому засіданні свідок ОСОБА_28 , пояснила, що вона була знайома з ОСОБА_29 , вони жили в с.Велика Дівиця. ОСОБА_25 виїхала з села та вийшла заміж, їздила по союзу, а після того як її чоловік вийшов на пенсію, оселилась в м.Прилуки. ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були родичами.
ІНФОРМАЦІЯ_3 народилась ОСОБА_29 , її батьками є ОСОБА_30 та ОСОБА_10 (а.с.14,74,79)
30 квітня 1964 року ОСОБА_31 та ОСОБА_32 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу її прізвище змінено на « ОСОБА_26 »(а.с.15)
ІНФОРМАЦІЯ_4 помер ОСОБА_31 в м.Прилуки,Чернігівської області (а.с.16,72)
ІНФОРМАЦІЯ_1 померла ОСОБА_2 в м.Прилуки Чернігівської області(а.с.13,46)
ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_33 , її батьками є ОСОБА_34 та ОСОБА_35 (а.с.17)
08 серпня 1987 року ОСОБА_36 та ОСОБА_33 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу її прізвище змінилось на ОСОБА_37 (а.с.18).
ОСОБА_38 та ОСОБА_3 , 30 травня 1901 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу її прізвище змінено на « ОСОБА_39 »(а.с.21)
ІНФОРМАЦІЯ_6 народилася ОСОБА_40 , її батьками є ОСОБА_38 та ОСОБА_9 (а.с.19)
25 грудня 1959 року ОСОБА_34 та ОСОБА_40 зареєстрували шлюб, після реєстрації шлюбу її прізвище змінилось на ОСОБА_41 (а.с.20)
Відповідно до листа Державного архіву Чернігівської області від 28.10.2025, в архівному фонді «Полтавська духовна консисторія» в метричній книзі Миколаївської церки в с.Велика Дівиця, Прилуцького повіту Полтавської губернії за 1901 рік є метричний запис про народження №12. «Народилась ОСОБА_42 », дата народження ІНФОРМАЦІЯ_7 , дата хрещення – ІНФОРМАЦІЯ_7 . «Батьки : державний селянин " ОСОБА_43 " та законна дружина його " ОСОБА_44 ", обидва православного сповідання». Прізвище та ім`я, по батькові народженої у документі не вказано. Дати народження та хрещення вказані за старим стилем (юліанський календар)(а.с.24)
Згідно з листа Державного архіву Чернігівської області від 28.10.2025 №К-1861, в архівному фонді «Полтавська духовна консисторія», щодо метричних книг Михайлівської церкви с.Велика Дівиця, Прилуцького повіту Полтавської губернії за 1914-1916 роки на зберіганні у Держархіві Чернігівської області немає та про їхнє місцезнаходження архів відомостей не має, тому неможливо видати довідку про народження у 1915 році ОСОБА_4 (а.с.25)
Відповідно до листа Державного архіву Чернігівської області від 28.10.2025, в архівному фонді «Відділ реєстрації актів цивільного стану Прилуцького районного управління юстиції Чернігівської області» у книгах реєстрації актових записів цивільного стану про шлюб по Великодівицькій сільраді Малодівицького району Чернігівської області за 1936,1938,1939 роки та архівному фонді «Виконавчий комітет Малодівицької районної ради депутатів трудящих, с.Мала Дівиця, Малодівицького району, Чернігівської області» у документах про реєстрацію шлюбів за 1923-1924 роки, відомостей про шлюб ОСОБА_45 та ОСОБА_3 немає. Книг реєстрації первинних актових записів цивільного стану про шлюб по с.Велика Дівиця, Чернігівської області за 1921-1935,1937,1940-1941 роки на зберіганні у Держархіві Чернігівської області немає та про їх місцезнаходження відомостей немає, тому неможливо видати довідку про шлюб у 1921-1941 році ОСОБА_45 та ОСОБА_3 (а.с.27).
Згідно з листа Державного архіву Чернігівської області від 28.10.2025, в архівному фонді «Відділ реєстрації актів цивільного стану Прилуцького районного управління юстиції Чернігівської області» у книгах реєстрації первинних актових записів цивільного стану про шлюб по Великодівицькій сільраді Малодівицького району Чернігівської області за 1938 рік є актовий запис цивільного стану №1 від 24 січня 1938 року. Наречений : ОСОБА_46 , 25 років, українець, першим шлюбом. Наречена : ОСОБА_4 , 22 роки, українка, першим шлюбом. Прізвище після шлюбу « ОСОБА_19 ». Місце постійного проживання наречених – с.Велика Дівиця, Малодівицького району(а.с.28)
Відповідно до листа Державного архіву Чернігівської області від 28.10.2025, в архівному фонді «Відділ реєстрації актів цивільного стану Прилуцького районного управління юстиції Чернігівської області» у книгах реєстрації поновлених актових записів цивільного стану про народження по Малодівицькому району Чернігівської області за 1946-1948 роки актового запису цивільного стану про народження ОСОБА_29 немає, тому неможливо видати довідку про народження у 1943 році ОСОБА_29 (а.с.29)
Згідно з витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09.06.2005, на ім`я ОСОБА_2  зареєстровано право власності на житловий будинок за адресою: АДРЕСА_1 , на підставі договору дарування №2380/10.05.2003 посвідченого Прилуцькою міською державної нотаріальною конторою(а.с.31)
02 липня 2018 року ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_8 , на випадок своєї смерті залишила заповіт, яким заповіла все своє майно ОСОБА_47 , ІНФОРМАЦІЯ_9 (а.с.77)
Відповідно до листа приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу Чернігівської області від 01.08.2025 на адресу ОСОБА_1 , останній відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті двоюрідної тітки ОСОБА_2 , померлої ІНФОРМАЦІЯ_1 , у зв`язку з відсутністю документів, що підтверджують факт родинних відносин зі спадкодавцем, а саме: свідоцтво про народження ОСОБА_3 , свідоцтво про народження та шлюб ОСОБА_4 , а також відсутності вищевказаних актових записів в Державному реєстрі актів цивільного стану громадян(а.с.30,78)
На фотокартках в матеріалах справи зліва зображено ОСОБА_48 , а правіше ОСОБА_6 , поруч ОСОБА_49 (а.с.98,99) 
V.Норми права, які підлягають застосуванню.
За змістом частини першої статті 293 ЦПК України, окреме провадження - це вид непозовного цивільного судочинства, в порядку якого розглядаються цивільні справи про підтвердження наявності або відсутності юридичних фактів, що мають значення для охорони прав, свобод та інтересів особи або створення умов здійснення нею особистих немайнових чи майнових прав або підтвердження наявності чи відсутності неоспорюваних прав.
Відповідно до п.1 ч.1 ст.315 ЦПК України, суд розглядає справи про встановлення факту родинних відносин між фізичними особами.
Пунктом 1 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 5 від 31 березня 1995 року «Про судову практику у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення», вказано, що в порядку окремого провадження розглядаються справи про встановлення фактів, якщо згідно з законом такі факти породжують юридичні наслідки, тобто від них залежить виникнення, зміна або припинення особистих чи майнових прав громадян, чинним законодавством не передбачено іншого порядку їх встановлення; заявник не має іншої можливості одержати або відновити загублений чи знищений документ, який посвідчує факт, що має юридичне значення, а встановлення факту не пов`язується з наступним вирішенням спору про право.
Відповідно до ст.4 ЦПК України та ст.20 ЦК України кожна особа має право на звернення до суду з метою захисту своїх цивільних прав, свобод чи інтересів у разі їх порушення, невизнання або оспорювання.
Згідно з ст.12, 13 ЦПК України суд розглядає цивільні справи не інакше як за зверненням фізичних або юридичних осіб в межах заявлених вимог і на підставі доказів наданих сторонами. Кожна сторона зобов`язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог.
Статтею 76 ЦПК України передбачено, що доказами є будь-які фактичні дані на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін.
Відповідно до п.5 ч.2ст.293 ЦПК України, суд розглядає в порядку окремого провадження справи про встановлення фактів, що мають юридичне значення.
VI. Оцінка доказів та мотиви суду, щодо аргументів наведених учасниками справи.
Вирішуючи питання щодо наявності підстав для встановлення факту родинних відносин між ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , суд виходить із такого.
Відповідно до статей 76, 77, 78, 79, 80 ЦПК України доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що мають значення для вирішення справи. Належними є докази, які містять інформацію щодо предмета доказування, допустимими — докази, одержані у встановленому законом порядку, достовірними — докази, на підставі яких можливо встановити дійсні обставини справи, а достатніми є докази, які у своїй сукупності дають можливість дійти висновку про наявність або відсутність обставин, що входять до предмета доказування.
Згідно з частиною другою статті 89 ЦПК України жодні докази не мають для суду наперед установленої сили. Суд оцінює належність, допустимість і достовірність кожного доказу окремо, а достатність та взаємний зв`язок доказів — у їх сукупності.
У справах про встановлення факту родинних відносин суд не обмежений виключно актовими записами цивільного стану. Верховний Суд зазначав, що доказами такого факту можуть бути документи, які містять відомості про родинні відносини осіб, довідки органів державної реєстрації актів цивільного стану та архівних установ про неможливість відновлення відповідних актових записів, а також показання свідків, яким достовірно відомі відповідні обставини. При цьому такі докази підлягають оцінці не ізольовано, а у взаємному зв`язку та сукупності. 
Судом встановлено, що предметом доказування у цій справі є не лише факт існування родинного зв`язку між заявницею та ОСОБА_2 , а й послідовність родинного походження, яка дає можливість встановити такий зв`язок, а саме:
ОСОБА_3 та ОСОБА_4 є рідними сестрами;
ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_29 , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_26 ;
ОСОБА_50 є матір`ю ОСОБА_51 , яка після укладення шлюбу змінила прізвище на ОСОБА_41 ;
ОСОБА_52 є матір`ю ОСОБА_1 .
Саме встановлення зазначеної послідовності споріднення у взаємозв`язку з документами та показаннями свідків дає можливість визначити ступінь родинного зв`язку між заявницею та спадкодавицею.
Щодо документів, які підтверджують особу спадкодавиці та зміну її прізвища, суд зазначає наступне.
З копії документів, наявних у матеріалах справи, встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_3 народилася ОСОБА_29 , батьками якої зазначені ОСОБА_46 та ОСОБА_10 (а.с.14, 74, 79).
Згідно зі свідоцтвом про шлюб від 30 квітня 1964 року ОСОБА_31 та ОСОБА_32 зареєстрували шлюб, після чого прізвище ОСОБА_53 змінено на « ОСОБА_26 » (а.с.15).
Таким чином, зазначені документи є належними щодо обставин, які входять до предмета доказування, оскільки дозволяють ідентифікувати особу ОСОБА_29 як особу, яка після укладення шлюбу носила прізвище ОСОБА_26 .
Факт смерті саме цієї особи підтверджується свідоцтвом про смерть, відповідно до якого ОСОБА_2 померла ІНФОРМАЦІЯ_1 в місті Прилуки Чернігівської області (а.с.13, 46).
Вказані документи є письмовими доказами, отриманими у встановленому законом порядку, містять відомості безпосередньо щодо особи спадкодавиці та зміни її прізвища, а тому є належними і допустимими доказами відповідних обставин.
Щодо особи заявниці судом встановлено, що ІНФОРМАЦІЯ_5 народилася ОСОБА_33 , батьками якої є ОСОБА_34 та ОСОБА_35 (а.с.17).
08 серпня 1987 року ОСОБА_36 та ОСОБА_33 зареєстрували шлюб, після чого прізвище ОСОБА_54 змінено на « ОСОБА_37 » (а.с.18).
Отже, наведені документи підтверджують особу заявниці, її походження від ОСОБА_55 та факт зміни нею прізвища з « ОСОБА_41 » на « ОСОБА_37 ». Ці обставини мають безпосереднє значення для встановлення останньої ланки родинного зв`язку.
Водночас письмові докази не містять безпосереднього документа, який би підтверджував споріднення між ОСОБА_56 та ОСОБА_2 , оскільки відсутні документи про народження ОСОБА_3 та ОСОБА_4 . Саме тому суд оцінює зазначену обставину з урахуванням інших наявних у справі доказів.
Так, відповідно до свідоцтва про народження ОСОБА_51 від 09 липня 1936 року її батьками є ОСОБА_38 та ОСОБА_9 (а.с.19).
Згідно зі свідоцтвом про шлюб від 25 грудня 1959 року ОСОБА_34 та ОСОБА_40 зареєстрували шлюб, після чого прізвище ОСОБА_51 змінено на « ОСОБА_41 » (а.с.20).
Таким чином, документально підтверджується, що ОСОБА_35 є дочкою ОСОБА_9 та матір`ю заявниці ОСОБА_1 .
Окремо суд оцінює документи щодо ОСОБА_3 та ОСОБА_4 .
Згідно з листом Державного архіву Чернігівської області від 28 жовтня 2025 року в метричній книзі Миколаївської церкви с. Велика Дівиця Прилуцького повіту Полтавської губернії за 1901 рік міститься метричний запис № 12 про народження ІНФОРМАЦІЯ_7 дитини жіночої статі — рос.мовою « ОСОБА_57 », батьками якої зазначені державний селянин рос.мовою " ОСОБА_43 та його законна дружина " ОСОБА_44 "(а.с.24).
Суд бере до уваги цей документ як належний та допустимий доказ щодо походження особи на ім`я ОСОБА_6 від ОСОБА_58 та ОСОБА_59 . Водночас суд зазначає, що сам по собі цей архівний запис не містить повного прізвища, імені та по батькові дитини, а тому безпосередньо не дає можливості однозначно ототожнити зазначену в ньому «Антонину» з ОСОБА_9 .
З огляду на це суд не покладає в основу висновку про споріднення зазначений архівний запис як самостійний і достатній доказ, а оцінює його разом з іншими доказами у справі.
Щодо ОСОБА_4 судом встановлено, що відповідно до листа Державного архіву Чернігівської області від 28 жовтня 2025 року метричні книги Михайлівської церкви с. Велика Дівиця за 1914–1916 роки на зберіганні в Державному архіві Чернігівської області відсутні, відомості про їх місцезнаходження також відсутні, у зв`язку з чим видати довідку про народження у 1915 році ОСОБА_4 неможливо (а.с.25).
Крім того, відповідно до листа Державного архіву Чернігівської області від 28 жовтня 2025 року відомості про шлюб ОСОБА_45 та ОСОБА_3 у наявних архівних фондах не виявлені, а книги реєстрації первинних актових записів цивільного стану про шлюб по с. Велика Дівиця за відповідні роки на зберіганні в архіві відсутні, інформація про їх місцезнаходження також відсутня (а.с.27).
Таким чином, матеріалами справи об`єктивно підтверджується неможливість отримання заявницею первинних актових документів, які б безпосередньо підтверджували походження ОСОБА_6 та ОСОБА_7 від спільних батьків. Зазначена обставина має істотне значення при оцінці показань свідків, оскільки відсутність відповідних актових записів не може бути поставлена заявниці у провину та сама по собі не свідчить про відсутність родинного зв`язку.
Водночас щодо ОСОБА_60 наявний актовий запис про шлюб від 24 січня 1938 року № 1, відповідно до якого нареченою була ОСОБА_4 , 22 років, а нареченим — ОСОБА_46 , 25 років; після шлюбу прізвище нареченої — « ОСОБА_19 »; місцем постійного проживання обох зазначено с. Велика Дівиця (а.с.28).
Цей документ є належним та допустимим щодо встановлення особи ОСОБА_4 та факту її подальшого носіння прізвища « ОСОБА_19 ».
Саме ця особа зазначена матір`ю ОСОБА_29 у документах про її народження (а.с.14, 74, 79). Отже, письмові докази у цій частині утворюють послідовний документальний ланцюг:
ОСОБА_4 > ОСОБА_29 > ОСОБА_2 .
Поряд із письмовими доказами суд оцінює показання свідків, надані безпосередньо в судовому засіданні.
Свідок ОСОБА_8 пояснила, що є сусідкою заявниці та підтвердила, що ОСОБА_9 та ОСОБА_10 є рідними сестрами. Свідок також повідомила, що у ОСОБА_7 була дочка ОСОБА_2 , яка часто приїздила до м. Прилуки, а згодом переїхала туди проживати.
Зазначені показання є належними в частині підтвердження обставин існування родинного зв`язку між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , оскільки саме ця обставина входить до предмета доказування. Водночас суд оцінює їх з урахуванням джерела обізнаності свідка та у взаємозв`язку з письмовими доказами. Сам факт проживання свідка по сусідству із заявницею не свідчить автоматично про її безпосередню обізнаність щодо подій, які мали місце на початку ХХ століття, однак показання свідка щодо відомих їй сімейних зв`язків та особи ОСОБА_2 узгоджуються з іншими доказами у справі.
Свідок ОСОБА_12 пояснила, що проживала у с. Велика Дівиця, по сусідству з ОСОБА_61 , та повідомила, що ОСОБА_6 мала рідну сестру ОСОБА_16 , яка мала дочку ОСОБА_17 ; при цьому зазначила, що ОСОБА_9 та ОСОБА_20 мали дівоче прізвище ОСОБА_21 .
Оцінюючи ці показання, суд враховує, що істотним для справи є повідомлення свідка про спільне дівоче прізвище ОСОБА_3 та ОСОБА_7 та про їх спорідненість. У цій частині показання свідка узгоджуються з актовим записом про шлюб ОСОБА_4 від 24 січня 1938 року (а.с.28), а також з іншими показаннями свідків.
Свідок ОСОБА_22 пояснила, що проживає в с. Велика Дівиця, знала сім`ю ОСОБА_9 , яка мала дочок, у тому числі ОСОБА_15 , матір заявниці. Також свідок повідомила, що рідна сестра ОСОБА_9 — ОСОБА_20 , дівоче прізвище ОСОБА_21 , мала дітей, серед яких дочку ОСОБА_25 , яка вийшла заміж і змінила прізвище « ОСОБА_19 » на « ОСОБА_26 ».
Незважаючи на неточність у зазначенні імені ОСОБА_7 , зміст показань у частині родинної структури узгоджується з письмовими доказами: документами про народження ОСОБА_29 , її шлюб із ОСОБА_62 , документами про народження ОСОБА_51 та її шлюб із ОСОБА_63 .
Свідок ОСОБА_28 пояснила, що була знайома з ОСОБА_29 , яка проживала в с. Велика Дівиця, згодом виїхала із села, вийшла заміж та після виходу її чоловіка на пенсію оселилася в м. Прилуки. Також свідок підтвердила, що ОСОБА_6 та ОСОБА_7 були родичами.
Ці показання суд оцінює як такі, що підтверджують факт особистого знання свідком спадкодавиці та існування родинного зв`язку між ОСОБА_6 та ОСОБА_7 . Водночас вони не містять самостійного детального опису всього ланцюга споріднення, а тому самі по собі не є достатніми для встановлення заявленого факту, проте мають доказове значення у сукупності з іншими доказами.
Суд також враховує пояснення заявниці ОСОБА_1 , яка повідомила, що народилася та проживала у с. Велика Дівиця, де проживали її батьки та баба ОСОБА_6 , а також баба ОСОБА_7 , яка була рідною сестрою ОСОБА_6 . За словами заявниці, між родинами існували родинні відносини, ОСОБА_2 разом із чоловіком приїздила до них, а у 1980 році переїхала до м. Прилуки.
Суд вважає, що пояснення вказаного свідка можуть бути враховані як один з елементів доказової сукупності, і вони узгоджуються з іншими належними та допустимими доказами, що має місце у цій справі.
Відповідно до статті 90 ЦПК України показання свідка є повідомленням про відомі йому обставини, які мають значення для справи. Не є доказом показання свідка, який не може назвати джерела своєї обізнаності. Верховний Суд також звертав увагу, що показання свідків можуть бути належним і допустимим засобом доказування у справах про встановлення родинних відносин, зокрема тоді, коли відповідні актові записи втрачені та не можуть бути відновлені.
У цій справі суд не встановив обставин, які б свідчили про отримання показань свідків із порушенням установленого законом порядку. Показання свідків стосуються обставин, що входять до предмета доказування, а тому є належними. Разом із тим їх доказова сила визначається не кількістю свідків, а змістом показань, джерелом їх обізнаності, послідовністю, узгодженістю між собою та відповідністю об`єктивним письмовим доказам.
Суд критично ставиться до тих частин показань свідків ОСОБА_12 та ОСОБА_22 , у яких допущено розбіжності щодо імен ОСОБА_7 та ОСОБА_25 , оскільки такі розбіжності об`єктивно не дозволяють покласти відповідні формулювання в основу висновку без їх перевірки іншими доказами.
Водночас зазначені розбіжності не спростовують доказового значення показань у тій частині, в якій свідки послідовно повідомляють про існування сестер ОСОБА_6 та ОСОБА_7 , їх спільне дівоче прізвище ОСОБА_21 , а також про походження ОСОБА_25 від ОСОБА_7 та ОСОБА_15 від ОСОБА_6 . Ці відомості узгоджуються між собою та з письмовими доказами.
Суд бере до уваги і те, що Верховний Суд у постанові від 20 січня 2025 року у справі № 734/2458/23 зазначив: у справах про встановлення фактів, що мають юридичне значення, можуть братися до уваги всі передбачені законом засоби доказування, у тому числі показання свідків, а за відсутності актових записів показання свідків можуть бути належним і допустимим доказом.
Водночас у судовій практиці Верховного Суду наголошено, що показання свідків не повинні оцінюватися ізольовано від інших доказів. Важливим є встановлення такої сукупності доказів, яка дозволяє простежити родинний зв`язок між особами. Зокрема, Верховний Суд у постанові від 06 березня 2023 року у справі № 357/6441/21 звернув увагу на необхідність оцінювати докази з урахуванням їх належності, допустимості, достовірності, достатності та взаємного зв`язку.
У цій справі такий взаємний зв`язок наявний.
Так, документально підтверджено:
?народження ОСОБА_29 та зазначення її матір`ю ОСОБА_10 (а.с.14, 74, 79);
?шлюб ОСОБА_29 з ОСОБА_62 та зміну її прізвища на « ОСОБА_26 » (а.с.15);
?смерть ОСОБА_2 (а.с.13, 46);
?народження ОСОБА_51 , матір`ю якої зазначена ОСОБА_9 (а.с.19);
?шлюб ОСОБА_51 та зміну її прізвища на « ОСОБА_41 » (а.с.20);
?народження ОСОБА_54 , матір`ю якої зазначена ОСОБА_35 (а.с.17);
?шлюб ОСОБА_54 та зміну її прізвища на « ОСОБА_37 » (а.с.18);
?шлюб ОСОБА_4 з ОСОБА_64 та зміну її прізвища на « ОСОБА_19 » (а.с.28);
?неможливість отримання документів про народження ОСОБА_7 та документів, які б безпосередньо підтверджували шлюб ОСОБА_45 з ОСОБА_3 (а.с.25, 27).
Отже, письмові докази безпосередньо підтверджують окремі ланки родинного ланцюга, а показання свідків спрямовані на підтвердження тієї ланки, яка не може бути підтверджена актовими записами через їх відсутність.
При цьому кожен із зазначених доказів не розглядається судом як самостійний та безумовний доказ всього заявленого факту. Навпаки, висновок суду ґрунтується на їх взаємному доповненні: документи підтверджують персональні дані, походження, шлюби та зміну прізвищ, архівні документи підтверджують неможливість отримання відсутніх актових записів, а показання свідків заповнюють відсутню документальну ланку щодо споріднення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 .
Саме така сукупність доказів, на переконання суду, є достатньою для встановлення відповідного юридичного факту.
Суд також оцінює витяг про реєстрацію права власності на нерухоме майно від 09 червня 2005 року, відповідно до якого право власності на житловий будинок у м. Прилуки зареєстровано за ОСОБА_2 (а.с.31).
Зазначений документ є належним доказом щодо ідентифікації особи ОСОБА_2 та підтверджує факт належності їй відповідного майна, однак безпосередньо не підтверджує родинного зв`язку між нею та заявницею. Тому цей доказ має допоміжне значення та не покладається судом самостійно в основу висновку про споріднення.
Разом із тим лист приватного нотаріуса Прилуцького районного нотаріального округу від 01 серпня 2025 року, яким ОСОБА_1 відмовлено у видачі свідоцтва про право на спадщину за законом після смерті ОСОБА_2 у зв`язку з відсутністю документів про родинні відносини та відсутністю відповідних актових записів у Державному реєстрі актів цивільного стану громадян (а.с.30, 78), має істотне значення для визначення юридичної мети встановлення факту.
Вказаний доказ підтверджує, що заявниця не має можливості реалізувати свої спадкові права в нотаріальному порядку без встановлення відповідного факту судом.
Таким чином, наявність юридичного інтересу заявниці та неможливість одержати відповідні документи в інший спосіб підтверджені матеріалами справи.
Щодо фотокарток, на яких, за твердженням матеріалів справи, зображені ОСОБА_65 , ОСОБА_6 та ОСОБА_66 (а.с.98, 99), суд зазначає, що такі фотокартки можуть мати допоміжне значення для характеристики сімейних та особистих зв`язків, однак самі по собі не підтверджують ані особу зображених на них людей, ані ступінь їх родинного споріднення. Тому суд не покладає фотокартки як самостійний доказ в основу висновку про встановлення факту родинних відносин, а враховує їх лише у сукупності з іншими доказами.
Оцінюючи докази в їх сукупності, суд виходить із того, що відсутність окремих первинних актових записів не означає неможливості встановлення юридичного факту, якщо інші належні та допустимі докази дозволяють відтворити відповідний родинний зв`язок.
При цьому суд бере до уваги, що у постанові Верховного Суду від 14 лютого 2022 року у справі № 953/19926/19 було визнано обґрунтованим встановлення родинних відносин на підставі сукупності архівних документів та показань свідків за умов неможливості отримання відповідних актових записів.
Таким чином, у цій справі наявна не сукупність взаємно не пов`язаних між собою припущень, а послідовний ланцюг доказів, кожна ланка якого підтверджується одним або декількома доказами.
Зокрема, суд встановлює, що: ОСОБА_4 є матір`ю ОСОБА_29 , що підтверджується документами про народження останньої (а.с.14, 74, 79) та актовим записом про шлюб ОСОБА_7 з ОСОБА_64 (а.с.28);
ОСОБА_29 після укладення шлюбу стала ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.15);
ОСОБА_2 є тією самою особою, яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , що підтверджується свідоцтвом про смерть (а.с.13, 46);
ОСОБА_9 є матір`ю ОСОБА_51 , що підтверджується свідоцтвом про народження ОСОБА_15 (а.с.19);
ОСОБА_40 після шлюбу стала ОСОБА_56 , що підтверджується свідоцтвом про шлюб (а.с.20);
ОСОБА_35 є матір`ю ОСОБА_1 , що підтверджується свідоцтвом про народження останньої (а.с.17), а ОСОБА_1 є тією самою особою, яка після укладення шлюбу змінила прізвище з « ОСОБА_41 » на « ОСОБА_37 » (а.с.18);
ОСОБА_6 та ОСОБА_7 є рідними сестрами, що підтверджується сукупністю показань свідків, які в цій частині узгоджуються між собою та з наявними письмовими й архівними доказами.
Отже, доказова сукупність дозволяє встановити, що ОСОБА_2 та ОСОБА_35 є двоюрідними сестрами, оскільки їх матері — ОСОБА_4 та ОСОБА_9 — є рідними сестрами.
ОСОБА_1 , як дочка ОСОБА_55 , відповідно є двоюрідною племінницею ОСОБА_2 , а ОСОБА_2 — двоюрідною тіткою ОСОБА_1 .
Суд при цьому враховує, що юридичне значення для заявниці має саме встановлення факту споріднення зі спадкодавицею, оскільки від цього залежить можливість реалізації її спадкових прав.
Відповідно до статті 1265 ЦК України до п`ятої черги спадкоємців за законом належать, зокрема, інші родичі спадкодавця до шостого ступеня споріднення включно, за умови відсутності спадкоємців попередніх черг або усунення їх від спадкування у передбачених законом випадках. Верховний Суд також застосовує цю норму при вирішенні питань щодо встановлення родинних відносин для реалізації спадкових прав.
Таким чином, встановлення заявленого факту безпосередньо пов`язане з реалізацією майнового права заявниці на спадкування.
Суд також враховує, що заінтересовані особи не надали доказів, які б спростовували наведений заявницею родинний зв`язок. Представник Прилуцької міської територіальної громади в судове засідання не з`явився, а представник Прилуцького відділу державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України просив розглянути справу без його участі, залишивши вирішення питання на розсуд суду.
З огляду на викладене суд приходить до висновку, що надані заявницею докази є належними та допустимими щодо обставин, які ними підтверджуються, а їх сукупність — достатньою для встановлення заявленого факту.
Висновок суду ґрунтується не на окремих показаннях свідків або окремому документі, а на взаємному підтвердженні доказами різних ланок одного родинного ланцюга. Письмові документи підтверджують особу спадкодавиці, її походження, зміну прізвища, особу заявниці, її походження та зміну прізвища; архівні документи підтверджують неможливість отримання відсутніх актових записів; показання свідків підтверджують обставину споріднення ОСОБА_6 та ОСОБА_7 ; документи нотаріуса підтверджують юридичну мету встановлення факту та неможливість його встановлення в позасудовому порядку.
Відтак суд вважає доведеним факт родинних відносин між ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , та ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , як між двоюрідною тіткою та двоюрідною племінницею.
VІ.Розподіл судових витрат.
Відповідно до ч.7 ст.294 ЦПК України, судові витрати не відшкодовуються.
На підставі вищевикладеного, керуючись п.1 ч.1 ст.315,319,354 ЦПК України, суд 
ВИРІШИВ:
Заяву ОСОБА_1 , заінтересована особа – Прилуцька міська територіальна громада в особі Прилуцької міської ради, Прилуцький відділ державної реєстрації актів цивільного стану у Прилуцькому районі Чернігівської області Сумського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України, про встановлення факту родинних відносин – задовольнити.
Встановити факт, що  ОСОБА_2 , яка померла ІНФОРМАЦІЯ_1 , є двоюрідною тіткою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_2 .
Рішення суду може бути оскаржено до Чернігівського апеляційного суду шляхом подачі апеляційної скарги на рішення суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. У разі оголошення лише вступної та резолютивну частини судового рішення або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. 

Суддя Анатолій КОВАЛЕНКО