Справа № 127/22802/26 
Провадження № 3/127/4549/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

08 липня 2026 року	м. Вінниця	

Суддя Вінницького міського суду Вінницької області Тишківський С.Л., розглянувши адміністративні матеріали про притягнення до адміністративної відповідальності  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянки України, РНОКПП: НОМЕР_1 , проживаючої за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 КУпАП,- 
ВСТАНОВИВ:
Громадянка ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , ухилилась від виконання, передбачених ст. 150 Сімейного кодексу України, обов`язків по догляду за своїм малолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , внаслідок чого останній 22.05.2026 близько 14 год 20 хв, за адресою: АДРЕСА_2 , спровокував конфлікт із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , та вдарив його кулаком в обличчя.
ОСОБА_1 у судове засідання не з`явилась по невідомій суду причині, хоча про час, дату та місце розгляду справи була повідомлена належним чином, шляхом надіслання повістки за адресою місця проживання ОСОБА_1 .. 
За вказаних обставин суд вважає за можливе розглянути справу без участі особи, яка притягається до адміністративної відповідальності.
Вказане узгоджується з рішенням Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 у справі «Смірнов проти України», відповідно до якого в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, обов`язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду об`єктивно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи, є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції. Крім того, в своїх рішеннях Європейський суд також наголошує, що сторона, яка задіяна в ході судового розгляду, зобов`язана з розумним інтервалом сама цікавитись провадженням у її справі, добросовісно користуватися належними їй процесуальними правами та неухильно виконувати процесуальні обов`язки.
Крім того, інформація щодо дати призначення справи до судового розгляду була розміщена на сайті https://vnm.vn.court.gov.ua.
Дослідивши матеріали справи про адміністративне правопорушення, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП, є доведеною та підтвердженою сукупністю доказів, що містяться у справі, а саме: протоколом про адміністративне правопорушення серії ВБА № 147054 від 22.06.2026; протоколом прийняття заяви про вчинене кримінальне правопорушення та іншу подію від 28.05.2026 року; письмовими поясненнями ОСОБА_4 від 06.06.2026; письмовими поясненнями ОСОБА_2 від 22.06.2026; фотознімком; постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.02.2026 за ч. 2 ст. 184 КУпАП у справі № 127/40827/25; постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.11.2025 за ч. 2 ст. 184 КУпАП у справі № 127/33251/25; іншими матеріалами справи.
З письмових пояснень ОСОБА_5 від 22.06.2026, що містяться в матеріалах справи вбачається, що у нього дійсно виник конфлікт із невідомим йому хлопцем, в ході якого ОСОБА_2 вдарив хлопця.
З письмових пояснень ОСОБА_4 від 06.06.2026, що містяться в матеріалах справи вбачається, що останній підтверджує наявність конфлікту та штурханини за участю ОСОБА_2 ..
Відповідно до статті 9 КУпАП: адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність.
Частиною першої статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачено адміністративну відповідальність за ухилення батьків або осіб, які їх замінюють, від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання малолітніх та/або неповнолітніх дітей.
Диспозиція частини 2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення передбачає відповідальність за дії передбачені частиною 1 статті 184 КУпАП, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 18.02.2026 за ч. 2 ст. 184 КУпАП у справі № 127/40827/25 ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 184 КУпАП та накладено адміністративне у виді штрафу в розмірі 1700 гривень, за встановлених судом обставин справи, вчинення її малолітнім сином ОСОБА_2 хуліганських дій відносно перехожих осіб, нецензурна лайка, викрикування політичних гасел та демонстрація жесту «Нациське вітання».
Постановою Вінницького міського суду Вінницької області від 04.11.2025 за ч. 2 ст. 184 КУпАП у справі № 127/33251/25 ОСОБА_1 визнано винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 статті 184 КУпАП та накладено адміністративне у виді штрафу в розмірі 1700 гривень, за встановлених судом обставин справи, малолітній син ОСОБА_1 – ОСОБА_2 пішов з місця свого проживання.
З досліджених судом матеріалів справи вбачається, як факт допущення ОСОБА_1 після притягнення її до адміністративної відповідальності за ч. 2 ст. 184 КУпАП, вчинення її малолітнім сином ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , 22.05.2026 близько 14 год 20 хв, за адресою: АДРЕСА_2 , конфлікту із ОСОБА_3 , ІНФОРМАЦІЯ_3 , так і обставини, що ця його поведінка є результатом ухилення його матері ОСОБА_1  від передбачених ч. 1 ст. 150 СК України обов`язків виховувати дитину в дусі поваги до прав та свобод інших людей.
Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що винуватість ОСОБА_1  у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 184 КУпАП повністю доводиться зібраними матеріалами справи.
Системний характер вчинення неповнолітнім ОСОБА_2 правопорушень, вказує, за переконанням суду, на те, що означена поведінка неповнолітньої дитини є результатом ухилення його матері – ОСОБА_1 від виконання батьківських обов`язків щодо забезпечення необхідних умов виховання дитини.
За таких обставин суд кваліфікує дії ОСОБА_1 за ч. 2 ст. 184 КУпАП, тобто ухилення батьків від виконання передбачених законодавством обов`язків щодо забезпечення необхідних умов життя, навчання та виховання неповнолітніх дітей, вчинені повторно протягом року після накладення адміністративного стягнення.
Судом не встановлено обґрунтованих сумнівів щодо доведеності вини ОСОБА_1 .
ОСОБА_1 підлягає адміністративній відповідальності, оскільки досягла віку, з якого настає адміністративна відповідальність, відомості про її неосудність відсутні.
Враховуючи положення ст. 33 КУпАП при вирішенні питання щодо виду та міри адміністративного стягнення, необхідного і достатнього для виправлення особи, яка вчинила адміністративне правопорушення, її виховання в дусі додержання законів України, поваги до правил співжиття, а також запобігання вчиненню нею, а також іншими особами нових правопорушень, суд враховує: характер вчиненого правопорушення, ступінь його суспільної шкідливості, особу порушника, ступінь його вини. А тому суд вважає за доцільне задля досягнення мети адміністративного стягнення, визначеної у статті 23 КУпАП, застосувати до ОСОБА_1 адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі, визначеному в межах санкції статті.
Відповідно до ст. 40-1 КУпАП із ОСОБА_1 на користь держави Україна підлягає стягненню судовий збір в розмірі 0,2 прожиткового мінімуму для працездатних осіб в сумі 665 грн 60 коп., сплата якого передбачена п. 5 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір».
Керуючись ч. 2 ст. 184, статтями 7, 9-12, 23, 33-35, 40-1, 221, 245, 251, 252, 276, 279, 280, 283, 284, 294 КУпАП, суд, -
ПОСТАНОВИВ:
Визнати  ОСОБА_1  винуватою у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 2 статті 184 Кодексу України про адміністративні правопорушення та застосувати до неї адміністративне стягнення у виді штрафу у розмірі 100 (сто) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 1700 (одна тисяча сімсот) гривень.
Стягнути з  ОСОБА_1  судовий збір в розмірі 665,60 грн на користь держави.
Постанова може бути оскаржена до Вінницького апеляційного суду протягом десяти днів з дня її винесення. Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Суддя: