Справа № 215/6176/26 
2/215/3943/26 

Р І Ш Е Н Н Я
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

11 вересня 2026 року  Тернівський районний суд міста Кривого Рогу Дніпропетровської області
В складі: головуючого судді Коноваленка М.І.
секретар судового засідання - Коломійчук К.Ю.
розглянувши в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін цивільну справу за позовом ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Олешицька Вікторія Едуардівна, до ПРИВАТНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ПІВНІЧНИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ» про стягнення моральної шкоди, завданої смертю сина на виробництві при виконанні трудових обов`язків,- 

ВСТАНОВИВ:

07.07.2026 представник позивача ОСОБА_1 - адвокат Олешицька В.Е. звернулася в суд в інтересах позивача з позовною заявою до відповідача ПрАТ «Північний ГЗК» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина на виробництві при виконанні трудових обов`язків, просить стягнути моральну шкоду у розмірі 800 000 грн. 
В обґрунтування вказує, що син позивача ОСОБА_2 , що підтверджується свідоцтвом про народження від 16 травня 1980 року, працював у ПрАТ «ПівнГЗК» де ІНФОРМАЦІЯ_1 о 13-0 0 год. стався нещасний випадок на виробництві, внаслідок якого син позивача загинув.
Відповідно до акту, нещасний випадок стався за наступних обставин: ІНФОРМАЦІЯ_1, приблизно о 18-48 год. при розвороті поворотної платформи крана відбулося затиснення монтера колії ОСОБА_3 між контрвантажем поворотної платформи та ходовою неповоротною платформою крана під час знаходження ОСОБА_3 в «сліпій зоні», в наслідок чого останній отримав тілесні ушкодження не сумісні із життям. 
Висновком комісії у Акті встановлено, що нещасний випадок визнано таким, що пов`язаний з виробництвом. 
Позивачу завдано моральну шкоду, а саме вона залишилася без підтримки сина, що також спричинило численні негаразди пов`язані із забезпеченням належного матеріального становища, оскільки син завжди підтримував матір матеріально та надавав іншу побутову допомогу. До теперішнього часу позивач відчуває сильний душевний біль та глибокі моральні страждання, нервове потрясіння, порушення душевної рівноваги, вираженої у почуттях розпачу та у психологічному дискомфорті. Просить стягнути на користь позивача 800 000 грн. моральної шкоди, у зв`язку із втратою рідної людини, опори та моральної підтримки.
Провадження у даній справі відкрито ухвалою судді Тернівського районного суду міста Кривого Рогу Дніпропетровської області від 04.08.2026 року, в якій зазначено, що розгляд справи проводити в порядку спрощеного позовного провадження без виклику сторін.
Відповідач ПрАТ «Північний ГЗК» повідомлений про відкриття провадження та порядок розгляду справи належним чином, копія ухвали з додатками отримана 05.08.2026, що підтверджується довідкою про доставку електронного документа (а.с.57).
Відповідачем направлено до суду через систему «Електронний суд» (вх№21072 від 21.08.2026) з підтвердженням про направлення їх копії позивачу (а.с.66-70). Представник відповідача позов не визнає в повному обсязі, в поясненнях вказує, вказують на наявність вини самого ОСОБА_3 , який в порушення вимог інструкції перебував у місці, не пов`язаному з виконанням своїх службових обов`язків. Щодо суми, заявленої на відшкодування моральної шкоди, вважає її завищеною. Також, представник відповідача вважає, що заявлена сума на відшкодування моральної шкоди підлягає оподаткуванню, тобто податки слід стягнути з позивача у разі задоволення позовних вимог. ( а.с.91-94). 
Представник позивача надала відповідь на відзив (вх№21451 від 17.08.2026 а.с.71-84), в якому вказано, що відповідно до акту форми Н-1/П проведення спеціального розслідування нещасного випадку, що стався ІНФОРМАЦІЯ_1 о 19 годині 00 хвилин на ПРАТ «ПІВНГЗК», код ЄДРПОУ 00191023, комісія з розслідування нещасного випадку провела розслідування і одноголосно дійшла висновку, що нещасний випадок з монтером колії ОСОБА_3 , визнано таким, що пов`язаний з виробництвом та зазначено осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці як з боку ОСОБА_3 так і з боку працівників Відповідача. Таким чином, враховуючи вищезазначене, вважаємо, що смерть сина Позивача настала внаслідок неналежного виконання своїх трудових обов`язків працівниками Відповідача та обумовлена неналежним виконанням Відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці. Не зважаючи на те, що присутня вина і самого ОСОБА_3 у нещасному випадку, це не знімає з відповідача обов`язку виконати вимоги ч.2 ст.153 КЗпП України й нести відповідальність за їх невиконання у вставленому законом порядку. Внаслідок нещасного випадку Позивач втратила сина - найріднішу людину, ця втрата являється неосяжною та невідновною. Зазначені обставини явно вказують на факт завдання Позивачу, з вини Відповідача, немайнової (моральної) шкоди, яка з огляду на вказані нижче правові норми повинна бути відшкодована за рахунок Відповідача. За таких обставин позивач вважає необхідним звернення до суду з позовом про стягнення моральної шкоди з Відповідача. 
Інші процесуальні дії не вчинялись, заходи забезпечення доказів/позову, зупинення/відновлення провадження не застосовувались.
В судовому засіданні кожен із представників підтримав свою позицію, викладену у письмових матеріалах справи.
Дослідивши письмові докази, судом встановлено наступні обставини та відповідні їм правовідносини.
Позивач ОСОБА_1 є матір`ю загиблого ОСОБА_3 , у свідоцтві про народження серії НОМЕР_1 батьками вказані: мати - ОСОБА_1 ( а.с.18). 
ОСОБА_3 помер у віці 45 роки, смерть настала внаслідок нещасного випадку у зв`язку з виробництвом, що підтверджується свідоцтвом про смерть серії НОМЕР_2 , виданим Вільногірським відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Кам`янському районі Дніпропетрровської області Південного міжрегіонального управління Міністерства юстиції (м.Одеса), актовий запис № 1020 та лікарським свідоцтвом про смерть №3222 від 16.12.2025 (а.с. 19,20).
В Акті про нещасний випадок №Н-1/П, вказується що  проведенним спеціальним розслідуванням нещасного випадку, що стався ІНФОРМАЦІЯ_1 о 19 годині 00 хвилин на ПРАТ «ПІВНГЗК», код ЄДРПОУ 00191023, комісія з розслідування нещасного одноголосно дійшла висновку, що нещасний випадок з монтером колії ОСОБА_3 , визнано таким, що пов`язаний з виробництвом та зазначено осіб, які допустили порушення вимог законодавства про охорону праці як з боку ОСОБА_3 так і з боку працівників Відповідача.
Судом не було відхилено жодного доказу наданого сторонами.
Відповідно до ст. 23 ЦК України особа має право на відшкодування моральної шкоди, завданої внаслідок порушення її прав.
Відповідно до ч. 1 ст. 1167 ЦК України, моральна шкода, завдана фізичній або юридичній особі неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю, відшкодовується особою, яка її завдала, за наявності її вини.
Згідно з ч. 2 ст. 1168 ЦК України, моральна шкода, завдана смертю фізичної особи відшкодовується її чоловіку (дружині), батькам (усиновлювачам), дітям (усиновленим), а також особам, які проживають з нею однією сім`єю.
Відповідно до загальних підстав цивільно-правової відповідальності обов`язковому з`ясуванню при вирішенні спору про відшкодування моральної (немайнової) шкоди підлягають: наявність такої шкоди, протиправність діяння її заподіювача, наявність причинного зв`язку з між шкодою і протиправним діянням заподіювача та вини останнього в її заподіянні.
Згідно зі статтями 15, 16 ЦК України, кожна особа має право на захист свого порушеного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Відповідно до положень статті 11 ЦК України, підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.
Право на звернення до суду про відшкодування моральної шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров`я або смертю фізичної особи виникає у зв`язку з настанням певних подій: каліцтво, ушкодження здоров`я або смерть фізичної особи.
Отже, право члена сім`ї померлого на відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю особи, спричиненого нещасним випадком, виникає з настанням юридичного факту смерті і причинного зв`язку між смертю і нещасним випадком на виробництві, а тому правовідносини щодо відшкодування моральної шкоди члена сім`ї померлого виникають лише після смерті померлого та регулюються законодавством, яке діє на цей момент.
Розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.
Позивач ставить питання про відшкодування моральної шкоди, заподіяної їй смертю батька, тому право на відшкодування зазначеної шкоди виникло у позивача на підставі ч. 2 ст. 1168 ЦК України, яка передбачає відшкодування моральної шкоди, завданої смертю фізичної особи членам її сім`ї. 
Рішенням Конституційного Суду України від 08.10.2008 року № 20-рп/2008 (справа про страхові виплати) визначено, що саме право громадян на відшкодування моральної шкоди не порушено, оскільки ст. 237-1 КЗпП України (для потерпілих) та ст. 1167 ЦК України (для членів сімей потерпілих) їм надано право відшкодовувати моральну шкоду за рахунок власника або уповноваженого ним органу (роботодавця).
На думку суду, відповідач ПрАТ несуть відповідальність по відшкодуванню моральної шкоди позивачу - матері померлого, оскільки у зв`язку зі смертю ОСОБА_4 від нещасного випадку на виробництві, вона відчуває моральні страждання, змінився ритм її життя, зі смертю сина вона перенесла психоемоційний стрес і усвідомлення безповоротності втрати завдає позивачу душевного болю.
Не можуть бути прийняті до уваги посилання представника відповідача на те, що позивачем не доведено наявність моральних страждань. Позивач втратила близьку людину та залишилася без підтримки як фізичної, так і моральної, смерть рідної людини спричиняє їй хвилювання і по теперішній час, оскільки син для позивача був дуже близькою та самою рідною людиною.
Встановити ціну людського життя, повернути близьку людину неможливо. Моральну шкоду не можна відшкодувати в повному обсязі, так як немає, і не може бути точних критеріїв майнового виразу душевного болю, спокою особи. Будь-яка компенсація моральної шкоди не може бути адекватною дійсним стражданням, тому будь-який її розмір може мати суто умовний вираз.
Розмір моральної шкоди визначається судом з урахуванням роз`яснень п.9 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 31 березня 1995 року «Про судову практику в справах про відшкодування моральної (немайнової) шкоди», відповідно до якого, розмір відшкодування моральної (немайнової) шкоди суд визначає в межах заявлених вимог залежно від характеру та обсягу заподіяних позивачеві моральних і фізичних страждань, з урахуванням в кожному конкретному випадку ступеня вини відповідача та інших обставин. Зокрема, враховується характер і тривалість страждань, істотність вимушених змін у його життєвих стосунках, конкретних обставин по справі і наслідків, що наступили.
Крім того, визначаючи розмір суми, що підлягає стягненню в рахунок відшкодування моральної шкоди, суд виходить із конкретних обставин справи, характеру та ступеню моральних страждань, з того, що ці страждання у позивача довічні.
В даному випадку, суд враховує що внаслідок смерті сина, позивачу спричинена моральна шкода, яка полягає у душевних та психічних стражданнях, яких вона зазнала у зв`язку зі смертю рідної людини, що призводить до порушення її звичайного способу життя та вимагає від неї додаткових зусиль для його організації. 
Моральна шкода відшкодовується грішми, іншим майном або в інший спосіб. Розмір грошового відшкодування моральної шкоди визначається судом залежно від характеру правопорушення, глибини фізичних та душевних страждань, погіршення здібностей потерпілого або позбавлення його можливості їх реалізації, ступеня вини особи, яка завдала моральної шкоди, якщо вина є підставою для відшкодування, а також з урахуванням інших обставин, які мають істотне значення. Під моральною шкодою слід розуміти втрати немайнового характеру внаслідок моральних чи фізичних страждань, або інших негативних явищ, заподіяних фізичній чи юридичній особі незаконними діями або бездіяльністю інших осіб. Моральна шкода може полягати, зокрема: у приниженні честі, гідності, престижу або ділової репутації, моральних переживаннях у зв`язку з ушкодженням здоров`я, у порушенні права власності (в тому числі інтелектуальної), прав, наданих споживачам, інших цивільних прав, у зв`язку з незаконним перебуванням під слідством і судом, у порушенні нормальних життєвих зв`язків через неможливість продовження активного громадського життя, порушенні стосунків з оточуючими людьми, при настанні інших негативних наслідків.
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (STANKOV v. BULGARIA, № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, 12 липня 2007 року).
Європейський суд з прав людини вказує, що оцінка моральної шкоди по своєму характеру є складним процесом, за винятком випадків коли сума компенсації встановлена законом (справа «Станков проти Болгарії», № 68490/01, § 62, ЄСПЛ, від 12 липня 2007 року).
Оскільки, нормативно-правовими актами України не встановлено розмір компенсації моральної шкоди, розмір моральної шкоди, яка підлягає відшкодуванню, визначається судом відповідно до наданих доказів та фактичних обставин справи.
Встановивши дійсні обставини у справі, зокрема настання смерті ОСОБА_3 внаслідок неналежного виконання своїх трудових обов`язків, а також працівниками відповідача, та обумовлена неналежним виконанням відповідачем вимог законодавства стосовно створення та підтримання безпечних умов праці; визначаючи розмір відшкодування позивачу моральної шкоди, виходячи з засад розумності, виваженості та справедливості, суд враховує, характер та обсяг душевних страждань, в зв`язку зі смертю близької людини, враховує той факт, що позивач є матір`ю померлого; наслідки викликані заподіяною шкодою - смертю найбільш близької людини; перенесені та діючі у теперішній час душевні страждання та переживання; тривалість перенесених страждань; зміни в житті, викликані смертю батька, час, що пройшов з моменту смерті близької людини, суд вважає необхідним позов задовольнити частково та стягнути з відповідача в рахунок відшкодування моральної шкоди у зв`язку зі смертю батька позивача, грошові кошти в сумі 650 000 грн., вважаючи суму, що вимагає позивач завищеною.
Крім того, чинним податковим законодавством передбачено, що суми відшкодування немайнової (моральної) шкоди, стягнуті на підставі судового рішення, включаються до оподаткованого доходу платника податку, відповідно підлягають оподаткування, крім сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю.
Як вбачається з матеріалів справи, в даному випадку мова йде про суми відшкодування збитків, завданих платнику податків внаслідок заподіяння шкоди життю та здоров`ю, отже вищевказані зміни не поширюються на оподаткування сум, що за рішенням суду спрямовуються на відшкодування збитків, завданих платнику внаслідок заподіяння йому шкоди життю та здоров`ю.
Відповідно до ст.141 ЦПК України при частковому задоволенні позову, пропорційно до розміру задоволених позовних вимог, слід стягнути з ПрАТ на користь держави судовий збір в сумі 6500 грн. 
Керуючись ст.ст.10, 12, 43, 49, 141, 259 ч.6, 263-265, 268, 273, 274 ч.4 ЦПК України, суд,-
УХВАЛИВ:

Позов ОСОБА_1 , представник позивача - адвокат Олешицька Вікторія Едуардівна,, до Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» про відшкодування моральної шкоди, завданої смертю сина на виробництві - задовольнити частково.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» Ікод 00191023 на користь ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 - 650 000 /шістсот п`ятдесят тисяч/ грн. моральної шкоди без стягнення податків та обов`язкових платежів.
Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» Ікод 00191023 - 6500 грн. судового збору на користь держави.
Копію рішення направити сторонам по справі.
Рішення може бути оскаржене особами, які беруть участь у справі безпосередньо до Дніпровського апеляційного суду, шляхом подачі апеляційної скарги в 30-ти -денний строк, з дня його складення. Учасник справи, якому рішення суду не було вручено у день його складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження.
Рішення складено без проголошення 11 вересня 2026 року.

Суддя: