ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
15 липня 2026 року
м. Київ
справа № 686/17937/25
провадження № 51-1192 км 26

Верховний Суд колегією суддів Третьої судової палати Касаційного кримінального суду у складі:
головуючого ОСОБА_1 ,
суддів ОСОБА_2 , ОСОБА_3 ,
за участю:
секретаря судового засідання ОСОБА_4 ,
прокурора ОСОБА_5 ,
розглянув у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу представника Хмельницького районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області на ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 05 березня 2026 року про закриття апеляційного провадження і повернення апеляційної скарги.
Зміст судових рішень і встановлені судами першої та апеляційної інстанцій обставини
Ухвалою Хмельницького міськрайонного суду Хмельницької області від 08 січня 2026 року відмовлено в задоволенні подання Хмельницького районного відділу
№ 1 філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області про скасування звільнення ОСОБА_6 від відбування призначеного їй вироком Хмельницького міськрайонного суду від 09 липня 2025 року покарання з випробуванням.
Ухвалою Хмельницького апеляційного суду від 05 березня 2026 року закрито апеляційне провадження за апеляційною скаргою начальника Хмельницького районного відділу № 1 філії ДУ «Центр пробації» у Хмельницькій області ОСОБА_7 на вказану ухвалу місцевого суду, а апеляційну скаргу повернуто апелянту з мотивів того, що орган пробації не належить до осіб, визначених ч. 1 ст. 393 КПК України, які є суб`єктами апеляційного оскарження.
Вимоги касаційної скарги і узагальненні доводи особи, яка її подала
У касаційній скарзі представник органу пробації, посилаючись на істотні порушення вимог кримінального процесуального закону, просить скасувати оскаржувану ухвалу і призначити новий розгляд у суді апеляційної інстанції.
З посиланням на п. 10 ч. 1 ст. 393 КПК України представник зазначає, що апеляційний суд обмежив право органу пробації на оскарження ухвали місцевого суду. Вважає, що вказаний суд не врахував процесуальну роль органу пробації, на якого покладено функцію контролю за поведінкою засуджених. Зазначає, що у подібних правовідносинах касаційний суд у справі № 1-261/20 (провадження
№ 51-2320 км 20) скасував рішення апеляційного суду, яким було обмежено право на апеляційне оскарження органу державної виконавчої служби.
Позиції учасників судового провадження
У судовому засіданні прокурор просила відмовити у задоволенні касаційної скарги.
Від представника органу пробації ОСОБА_8 надійшло клопотання про проведення касаційного розгляду без її участі.
Мотиви Суду
Заслухавши доповідь судді, пояснення прокурора, перевіривши матеріали кримінального провадження та доводи, викладені у касаційній скарзі, колегія суддів дійшла наступних висновків.
Відповідно до ч. 2 ст. 433 КПК України суд касаційної інстанції переглядає судові рішення судів першої та апеляційної інстанцій у межах касаційної скарги. 
Частиною 1 ст. 539 КПК України передбачено, що питання, які виникають під час та після виконання вироку, вирішуються судом за клопотанням (поданням) прокурора, засудженого, його захисника, законного представника, органу або установи виконання покарань, а також інших осіб, установ або органів у випадках, встановлених законом.
Згідно з ч. 6 ст. 539 КПК України за наслідками розгляду клопотання (подання) пов`язаного з виконанням вироку, суд постановляє ухвалу, яка може бути оскаржена в апеляційному порядку.
Тобто зазначена норма передбачає можливість апеляційного оскарження ухвал суду, постановлених у порядку виконання вироку, але безпосередньо не визначає конкретного суб`єкта такого оскарження.
Частиною 5 ст. 539 КПК України регламентовано, що в судове засідання з вирішення питань, пов`язаних із виконанням вироку, викликаються засуджений, його захисник, законний представник, прокурор. Водночас про час та місце розгляду клопотання (подання) повідомляються орган або установа виконання покарань, що відає виконанням покарання або здійснює контроль за поведінкою засудженого.
Таким чином законодавець встановив, що під час судового розгляду питання про виконання вироку сторону захисту представляє засуджений, його захисник, законний представник, а сторону обвинувачення - прокурор.
У той же час орган або установа виконання покарань лише повідомляються про час та місце розгляду відповідного клопотання чи подання, тобто не є тими учасниками, щодо яких здійснюється судовий виклик.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 393 КПК України апеляційну скаргу має право подати прокурор, а п. 10 цієї ж норми передбачено, що її мають право подати й інші особи у випадках, передбачених КПК України.
Жодною нормою КПК України не передбачено можливості оскаржувати судові рішення, ухвалені в порядку виконання вироку, тими суб`єктами, до компетенції яких належить виконання судового рішення.
Вочевидь, що виконання судового рішення належить до компетенції держави, а, отже, саме прокурор як суб`єкт, який у кримінальному провадженні виконує функцію обвинувачення, а надалі забезпечує виконання судового рішення і саме він представляє позицію всіх органів, до повноважень яких належить виконання судового рішення.
До компетенції органів та установ виконання покарань належить забезпечення виконання вироку і вони можуть порушувати питання про його виконання (зокрема, про порядок, спосіб тощо). Однак судовими рішеннями, прийнятими за результатами розгляду відповідного клопотання (подання), будь-які права чи інтереси цих органів чи установ порушуватися не можуть.
Питання, аналогічні тим, які порушені представником органу пробації в касаційній скарзі, були предметом розгляду таоцінки об`єднаної палати Касаційного кримінального суду Верховного Суду, яка у постанові від 01 червня 2026 року (справа № 621/3410/23, провадження № 51-603 кмо26) сформулювала висновок щодо правозастосування, згідно якого органи або установи виконання покарань в розумінні положень п. 10 ч. 1 ст. 393, ч. 6 ст. 539 КПК України не наділені правом на апеляційне оскарження судових рішень суду першої інстанції, прийнятих за результатами розгляду їхнього клопотання (подання), яке стосується питань виконання вироку. Таким правом наділені засуджений, його захисник, законний представник, прокурор.Якщо після відкриття апеляційного провадження буде встановлено, що апеляційний розгляд здійснюється за апеляційною скаргою особи, яка не має права її подавати, - суд апеляційної інстанції має постановити ухвалу про закриття апеляційного провадження.
Крім того, об`єднана палата ККС ВС відступила від правового висновку, викладеного у постанові колегії суддів Другої судової палати ККС ВС від 20 жовтня 2020 року у справі № 1-261/10 (провадження № 51-2320 км20), у зв`язку з чим посилання у касаційній скарзі на зазначену постанову є безпідставним, оскільки викладений у ній правовий висновок втратив актуальність для правозастосовної практики.
Таким чином, оскаржувана ухвала апеляційного суду, в якій цей суд дійшов переконання про те, що орган пробації не наділений правом апеляційного оскарження ухвали місцевого суду, постановленої за результатами розгляду подання органу пробації, є вмотивованою та законною.
Ухвала про закриття апеляційного провадження у випадку, коли після відкриття апеляційного провадження суд апеляційної інстанції встановив, що апеляційну скаргу було подано особою, яка не має права її подавати, відповідає вимогам ст. 370 КПК України та усталеній практиці Верховного Суду.
З урахуванням викладеного, колегія суддів вважає, що відсутні передбачені ст. 438 КПК України підстави для скасування оскаржуваного судового рішення та задоволення касаційних вимог представника органу пробації.
Керуючись статтями 433, 434, 436, 441, 442 КПК України, Суд
ухвалив:
Ухвалу Хмельницького апеляційного суду від 05 березня 2026 року про закриття апеляційного провадження і повернення апеляційної скарги залишити без зміни, а касаційну скаргу представника Хмельницького районного відділу № 1 філії Державної установи «Центр пробації» у Хмельницькій області - без задоволення. 
Постанова набирає законної сили з моменту її проголошення, є остаточною і оскарженню не підлягає.
Судді:

ОСОБА_1 ОСОБА_2 ОСОБА_3