Справа № 755/18794/25
1-кп/755/178/26
В И Р О К
 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

"08" вересня 2026 р. Дніпровський районний суд м. Києва в складі: 
головуючого судді ОСОБА_1 , 
за участю:
секретарів судових засідань ОСОБА_2 , ОСОБА_3 , ОСОБА_4 ,
прокурорів ОСОБА_5 , ОСОБА_6 , 
ОСОБА_7 , ОСОБА_8 ,
обвинуваченого 
(в режимі відеоконферецзв`язку) ОСОБА_9 , 
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві кримінальні провадження, внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за № 12025105040000832 від 01.09.2025 року та № 12025105040001036 від 30.10.2025 року, які об`єднані в одне, за обвинуваченням  ОСОБА_9 ,  ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Києва, українця, громадянина України, із середньо-спеціальною освітою, не працюючого, не одруженого, без визначеного місця реєстрації, проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше судимого, зокрема, востаннє: 12.03.2026 року Богунським районним судом м. Житомира за ч. 4 ст. 185, ст. ст. 71, 72 КК України до 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі, 
у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 309 КК України,

В С Т А Н О В И В:

ОСОБА_9 , будучи особою, яка періодично вживає психотропні речовини, перебуваючи у невстановлені досудовим розслідуванням час та місці, але не пізніше 01.09.2025 року, приблизно о 16 годині 30 хвилин, а саме до часу фактичного виявлення працівниками поліції, маючи прямий умисел на незаконне придбання та зберігання без мети збуту особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, при невстановлених досудовим розслідуванням обставинах, знайшов, тим самим, незаконно придбав, вказану особливо небезпечну психотропну речовину, загальною масою 0, 860 г, у виді кристалічної речовини білого кольору, яка поміщена до ємності з полімерного матеріалу у вигляді мікропробірки типу «Еппендорф», після чого, почав її незаконно зберігати при собі без мети збуту, протягом року після засудження за ст. 309 КК України, а саме, вироком Дарницького районного суду м. Києва від 17.04.2025 року за ч. 1 ст. 309 КК України. У подальшому, ОСОБА_9 помістив вказану вище особливо небезпечну психотропну речовину до лівої кишені своїх штанів та направився за невстановленою досудовим розслідуванням адресою, вчинивши тим самим, незаконне її зберігання. Так, 01.09.2025 року, приблизно о 16 годині 40 хвилин, за адресою: м. Київ, вул. Івана Миколайчука, 19-А, працівниками поліції було виявлено ОСОБА_9 , який повідомив, що незаконно зберігає при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено -PVP, та в подальшому, того ж самого дня, за вказаною вище адресою, у період часу з 16 години 40 хвилин до 18 години 30 хвилин, співробітниками поліції, було проведено особистий обшук останнього, у ході якого, із сумки, що була одягнута на ньому, було виявлено та вилучено особливо небезпечну, психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, загальною масою 0,860 г, у виді кристалічної речовини білого кольору, що поміщена до ємності з полімерного матеріалу у вигляді мікропробірки типу «Еппендорф», яку останній незаконно придбав та зберігав при собі без мети збуту.
Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-25/54479-НЗПРАП від 08.09.2025 року, в наданій на дослідження кристалічній речовині білого кольору, масою 0,860 г, виявлено особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP в речовині становить 0,585 г.
Крім того, ОСОБА_9 , будучи протягом року засудженим за вчинення кримінального правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 309 КК України, а саме, вироком Дарницького районного суду міста Києва від 17.04.2025 року за ч. 1 ст. 309 КК України до покарання у виді 2 (двох) років обмеження волі строком, на підставі ст. 75 КК України звільнений від відбування покарання з іспитовим строком на 2 роки, на шлях виправлення не став та належних висновків для себе не зробив, знову вчинив аналогічне кримінальне правопорушення (злочин) за наступних обставин.
Так, ОСОБА_9 , 30 жовтня 2025 року, приблизно, о 17 годині 10 хвилин, перебував за адресою: м. Київ, бул. Верховної Ради, 24-А, де біля дерева побачив прозору пластикову колбу, всередині якої знаходилась кристалоподібна речовина світло-бежевого кольору, піднявши яку, побачив та впевнився, що всередині знаходиться особливо небезпечна психотропна речовина, обіг якої заборонено - PVP, та у цей час, в останнього виник умисел, спрямований на незаконне її придбання та зберігання, для подальшого власного вживання, тому, підняв її із землі, поклав до правої кишені своїх штанів та став незаконно зберігати при собі. Того ж дня, приблизно о 17 годині 31 хвилина, за адресою: м. Київ, вул. Будівельників, 27-А, ОСОБА_9 був зупинений працівниками поліції, яким повідомив, що незаконно зберігає при собі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено -PVP, та в подальшому, того ж дня, за вказаною вище адресою, у період часу з 17 години 51 хвилина до 18 години 00 хвилин, під час проведення обшуку затриманої особи, співробітниками поліції, у присутності двох понятих, з правої кишені штанів ОСОБА_9 виявлено та вилучено прозору пластикову колбу із вмістом особливо небезпечної психотропної речовини, обіг якої заборонено - PVP, яку він незаконно придбав та зберігав при собі, для власного вживання без мети збуту.
Згідно з висновком експерта № СЕ-19/111-25/67069-НЗПРАП від18.12.2026 року: 1. Надана на дослідження кристалоподібна речовина світло-бежевого кольору містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено. 2. Надана на дослідження кристалоподібна речовина світло-бежевого кольору містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP. Маса PVP в речовині становить 0,296 г.
PVP, згідно з постановою Кабінету Міністрів України від 6 травня 2000 року № 770 «Про затвердження Переліку наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів» "Список № 2 Особливо небезпечні психотропні речовини, обіг яких заборонено" в "Таблиці І", є особливо небезпечною психотропною речовиною, обіг якої заборонено.
Відповідно до наказу МОЗ України № 188 від 01.08.2000 «Про затвердження таблиць невеликих, великих та особливо великих розмірів наркотичних засобів, психотропних речовин і прекурсорів, які знаходяться в незаконному обігу», кримінальна відповідальність за придбання та зберігання наркотичного засобу PVP, у невеликих розмірах настає в тому разі, коли таке придбання та зберігання перевищує вагу зазначеної в таблиці граничної величини, а саме: 0,15г.
Допитаний у судовому засіданні обвинувачений ОСОБА_9 винним себе за ч. 2 ст. 309 КК України визнав у повному обсязі та показав, що він вживає наркотичні засоби вже тривалий час, тому, розумів, що вчиняє незаконні дії та те, що PVP є забороненою особливо небезпечною психотропною речовиною. Перший раз він знайшов вказану особливо небезпечну психотропну речовину 01.09.2025 року, для власного вживання без мети збуту, яку у нього було вилучено працівниками поліції за адресою: м. Київ, вул. І. Миколайчука, 19-А, а другий раз так само знайшов 30.10.2025 року, яку у нього також було вилучено працівниками поліції за адресою: м. Київ, вул. Будівельників, 27-А. Розуміє, що його дії були незаконними, у скоєному щиро каявся та зазначив, що всі обставини, викладені в обвинувальних актах, а саме: дата, час, місце скоєння ним кримінального правопорушення, відповідають дійсності. 
Показання ОСОБА_9 є послідовними, логічними, а тому не викликають у суду сумніву щодо правильності розуміння обвинуваченим змісту обставин кримінального правопорушення, добровільності та істинності його позиції.
Відповідно до ч. 3 ст. 349 КПК України, суд має право, якщо проти цього не заперечують учасники судового провадження, визнати недоцільним дослідження доказів щодо тих обставин, які ніким не оспорюються. При цьому суд з`ясовує, чи правильно розуміють зазначені особи зміст цих обставин, чи немає сумнівів у добровільності їх позиції, а також роз`яснює їм, що у такому випадку вони будуть позбавлені права оскаржити ці обставини в апеляційному порядку.
Положення ч. 3 ст. 349 КПК України, роз`яснено судом у судовому засіданні учасникам кримінального провадження.
Крім того, такий порядок судового розгляду повністю узгоджується з вимогами п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод, розділу ІІІ Рекомендації № 6 R (87) 18 Комітету міністрів Ради Європи "Відносно спрощеного кримінального правосуддя" та практики Європейського Суду з прав людини щодо їх застосування, згідно яких суд повинен забезпечити належну реалізацію права на справедливий суд під час розгляду кримінальних проваджень шляхом спрощеного і скороченого розгляду.
За згодою учасників судового провадження, які не оспорюють фактичні обставини кримінального провадження, кваліфікацію кримінального правопорушення, судом встановлено, що вони вірно розуміють зміст його обставин, відсутні сумніви в добровільності їх позиції, суд, у порядку ч. 3 ст. 349 КПК України, визнав недоцільним дослідження доказів щодо обставин, які ніким не оспорюються, обмежившись допитом обвинуваченого та дослідженням письмових документів, а саме: протоколів затримання особи, яка вчинила кримінальний проступок від 30.10.2025 року, 01.09.2025 року та 09.09.2025 року; постанов про визнання та приєднання речових доказів від 30.10.2025 року, 19.12.2025 року та 02.09.2025 року; висновку експерта № СЕ-19/111-25/67069-НЗПРАП від 18.12.2025 року та висновку експерта № СЕ-19/111-25/54479-НЗПРАП від 08.09.2025 року та матеріалів, що характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_9 .
Відповідно до ст. 84 КПК України, доказами в кримінальному провадженні є фактичні дані, отримані у передбаченому цим Кодексом порядку, на підставі яких суд встановлюють наявність чи відсутність фактів та обставин, що мають значення для кримінального провадження та підлягають доказуванню. Процесуальними джерелами доказів є показання, речові докази, документи, висновки експертів.
Зокрема, згідно зі ст. 85 КПК України, належними є докази, які прямо чи непрямо підтверджують існування чи відсутність обставин, що підлягають доказуванню у кримінальному провадженні, та інших обставин, які мають значення для кримінального провадження, а також достовірність чи недостовірність, можливість чи неможливість використання інших доказів.
Крім того, відповідно до ч. 1 ст. 86 КПК України, доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у порядку, встановленому цим Кодексом.
Наведені вище докази, в їх сукупності, суд визнає належними та допустимими у розумінні діючого кримінального процесуального законодавства.
Вина обвинуваченого ОСОБА_9 повністю підтверджується його показаннями, щирим каяттям у скоєному та наведеними вище письмовими доказами.
Аналізуючи наведене, суд вважає доведеною вину ОСОБА_9 у тому, що він своїми умисними діями вчинив незаконне придбання та зберігання психотропної речовини, без мети збуту, вчинене протягом року після засудження за цією статтею, тому, знаходить правильною кваліфікацію його дій за ч. 2 ст. 309 КК України.
Відповідно до ч. 1 ст. 2 КК України, підставою кримінальної відповідальності є вчинення особою суспільно небезпечного діяння, яке містить склад кримінального правопорушення, передбаченого цим Кодексом. 
Суд, відповідно до ст. 65 КК України, при призначенні обвинуваченому ОСОБА_9 виду і міри покарання, приймає до уваги характер та ступінь суспільної небезпеки вчиненого ним кримінального правопорушення, яке, відповідно до ст. 12 КК України, є нетяжким злочином, конкретні обставини кримінального провадження, дані про його особу, зокрема: під наглядом лікаря-психіатра та лікаря-нарколога не перебуває, у скоєному щиро розкаявся, вину визнав повністю, раніше судимий.
Згідно зі ст. 66 КК України, суд визнає пом`якшуючою обставиною щире каяття обвинуваченого ОСОБА_9 у вчиненому.
Обставин, що обтяжують покарання обвинуваченого, відповідно до ст. 67 КК України, судом не встановлено.
Зокрема, суд дійшов висновку, що також при призначенні покарання має бути застосований принцип гуманізації відповідальності з врахуванням засад закріплених у Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, яка підлягає застосуванню, згідно зі ст. 9 Конституції України та ст. 17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини», а тому суд вважає, що покарання обвинуваченому ОСОБА_9 повинно бути обрано необхідне та достатнє для його виправлення і попередження скоєння нових кримінальних правопорушень, а саме у вигляді позбавлення волі.
Так, з урахуванням ступеня тяжкості вчиненого кримінального правопорушення ОСОБА_9 , його особи - дане кримінальне правопорушення вчинив будучи засудженим, конкретних обставин кримінального провадження, суд вважає, що його перевиховання і виправлення неможливо без ізоляції від суспільства і не знаходить підстав для застосування ст. ст. 69, 75 КК України і тому, вважає за необхідне призначити йому міру покарання у виді позбавлення волі.
Крім того, відповідно до ч. 4 ст. 70 КК України, за правилами, передбаченими в частинах першій - третій цієї статті, призначається покарання, якщо після постановлення вироку в справі буде встановлено, що засуджений винен ще і в іншому кримінальному правопорушенні, вчиненому ним до постановлення попереднього вироку. 
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлено.
Процесуальні витрати у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ч. 2 ст. 124 КПК України. 
Речові докази у кримінальному проваджені вирішено, відповідно до ст. 100 КПК України.
На підставі виклавденого та керуючисьч. 3 ст. 349, ст. ст. 100, 124, 368-371, 373-374, 376 КПК України, суд - 
У Х В А Л И В:

ОСОБА_9  визнати винуватим за ч. 2 ст. 309 КК України та призначити йому покарання у виді 1 (одного) року позбавлення волі.
На підставі ч. 4 ст. 70 КК України, за сукупністю кримінальних правопорушення, шляхом поглинання менш суворого покарання більш суворим покаранням, призначеного вироком Богунського районного суду м. Житомира від 12.03.2026 року, остаточно призначити покарання у виді 5 (п`яти) років 2 (двох) місяців позбавлення волі.
Запобіжний захід ОСОБА_9 в даному кримінальному провадженні не обрано. Строк відбування покарання ОСОБА_9 рахувати з 08 вересня 2026 року, зарахувавши йому у строк покарання ув`язнення з 10.02.2026 року з розрахунку один день тримання під вартою за один день позбавлення волі, відповідно до вироку Богунського районного суду м. Житомира від 12.03.2026 року.
Цивільний позов у кримінальному провадженні не заявлявся.
Стягнути з ОСОБА_9 на користь держави процесуальні витрати на залучення експертів для проведення судових експертиз № СЕ-19/111-25/54479-НЗПРАП від 08.09.2025 року в розмірі 3 565 гривень 60 копійок та № СЕ-19/111-25/67069-НЗПРАП від 18.12.2025 року в розмірі 3 565 гривень 60 копійок, а всього на загальну суму в розмірі 7 131 гривня 20 копійок.
Речові докази у кримінальному провадженні, а саме: мобільний телефон марки «Redmi Note 11» з ІМЕІ1: НОМЕР_1 , ІМЕІ2: НОМЕР_2 , що переданий під зберігальну розписку ОСОБА_9 - залишити в останнього;
- кристалічну речовину білого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,585 г (яку після проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів разом з первинним упакуванням поміщено до поліетиленового спец. пакету № 6601189) та кристалоподібну речовину світло-бежевого кольору, що містить у своєму складі особливо небезпечну психотропну речовину, обіг якої заборонено - PVP, масою 0,296 г (яку після проведення експертизи матеріалів, речовин та виробів разом з первинним упакуванням поміщено до поліетиленового спец. пакету № 6618198), що передані на зберігання до камери схову речових доказів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві - знищити;
- оптичний носій інформації (DVD-R диск «hp» 4.7 gb 120 min), який упаковано до білого паперового конверту, що опечатано печаткою «Для пакетів Дніпровського УП ГУ НП у м. Києві» з підписом дізнавача, що приєднаний до матеріалів кримінального провадження - залишити у матеріалах.
Вирок може бути оскаржено до Київського апеляційного суду через Дніпровський районний суд м. Києва протягом 30 (тридцяти) днів з дня його проголошення, а обвинуваченим - з моменту вручення його копії.
Учасники судового провадження мають право отримати в суді копію вироку. 
Копію вироку негайно після його проголошення вручити прокурорам та направити для вручення ОСОБА_9 .

Головуючий суддя: