Справа № 638/13123/26
Провадження № 3/638/3503/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18 серпня 2026 року          м. Харків
Суддя Шевченківського районного суду м. Харкова Рибальченко Л.М., розглянувши адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності 
ОСОБА_1 ,      ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, військовослужбовця, місце служби - В/Ч НОМЕР_1 , посада – водій електрик, проживає за адресою: АДРЕСА_1 , 
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 Кодексу України про адміністративні правопорушення,-
встановив:
З ІНФОРМАЦІЯ_2 до Шевченківського районного суду м. Харкова надійшов адміністративний матеріал про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 .
Відповідно до протоколу про адміністративне правопорушення № ДНХІ 3319 від 31 травня 2026 року, 25 травня 2026 року приблизно о 10 год 00 хв під час перевірки наявності особового складу було виявлено відсутність військовослужбовця старшого солдата ОСОБА_2 , який був відсутній на військовій службі без поважних причин до 2 (діб). 27 травня 2026 року о 23 год. 30 хв. старший сержант ОСОБА_1 самостійно повернувся до місця розташування батальйону військової частини НОМЕР_2 . 
ОСОБА_1  у судове засідання не з`явився, про день та час розгляду справи повідомлявся. До протоколу долучена заява  ОСОБА_1 , в якій він просить розгляд справи проводити за його відсутності, вину в інкримінованому йому правопорушенні визнає. 
Суддя, дослідивши матеріали справи, дійшов наступного висновку.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до диспозиції ч. 4 ст. 172-11 КУпАП об`єктивна сторона цього правопорушення проявляється в самовільному залишенні військової частини або місця служби військовослужбовцем строкової служби, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на службу у разі звільнення з частини, призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до трьох діб, а також у самовільному залишенні військової частини або місця служби військовослужбовцем (крім строкової військової служби), а також військовозобов`язаним та резервістом під час проходження зборів, а також нез`явлення його вчасно без поважних причин на військову службу у разі призначення або переведення, нез`явлення з відрядження, відпустки або з лікувального закладу тривалістю до десяти діб, які вчинені в умовах особливого періоду, крім воєнного стану.
Відповідно до Закону України №1932-ХІІ від 06.12.1991 року «Про оборону України» воєнний стан - це особливий правовий режим, що вводиться в Україні або в окремих її місцевостях у разі збройної агресії чи загрози нападу, небезпеки державній незалежності України, її територіальній цілісності та передбачає надання відповідним органам державної влади, військовому командуванню та органам місцевого самоврядування повноважень, необхідних для відвернення загрози та забезпечення національної безпеки, а також тимчасове, зумовлене загрозою, обмеження конституційних прав і свобод людини і громадянина та прав і законних інтересів юридичних осіб із зазначенням строку дії цих обмежень.
Указом Президента України №64/2022 від 24.02.2022 року, у зв`язку з військовою агресією Російської Федерації проти України введено у Україні воєнний стан який діє по теперішній час.
З матеріалів справи убачається, що в протоколі має місце посилання на норму частини 4 статті 172-11 КУпАП, між тим виклавши обставини адміністративного правопрушення особа, яка склала протокол, не зазначила в умовах якого стану (особливого чи воєнного ) вчинено вказане ним правопрушення.
Оскільки відсутність солдата  ОСОБА_1  у військовій частині , як стверджується в протоколі про адміністративне правопорушення, було виявлено саме в період дії воєнного стану в Україні, то відповідно, його дії не утворюють об`єктивної сторони складу правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
У рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Малофєєва проти Росії» (рішення від 30 травня 2013 року, заява № 36673/04), зазначено, що у випадку, коли викладена в протоколі фабула адміністративного правопорушення не відображає всіх істотних ознак складу правопорушення, суд не має права самостійно редагувати її, а так само не може відшукувати докази на користь обвинувачення, оскільки це становитиме порушення права на захист (особа не може належним чином підготуватися до захисту) та принцип рівності сторін процесу (оскільки особа має захищатися від обвинувачення, яке підтримується не стороною обвинувачення, а фактично судом).
Таким чином, суд прийшов до висновку про відсутність в діях  ОСОБА_1  події і складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 172-11 КУпАП.
Згідно із п. 1 ст. 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Оскільки пред`явлення вчиненого адміністративного правопорушення  ОСОБА_1  не може ґрунтуватися на припущеннях і всі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь, суд вважає, що провадження у справі про притягнення  ОСОБА_1  до адміністративної відповідальності за ч. 4 ст. 172-11 КУпАП слід закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст. 294 КУпАП, суд, -
постановив:
Провадження у справі про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 ,      ІНФОРМАЦІЯ_1 , закрити відповідно до ч.1 ст. 247 КУпАП за відсутності події і складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Харківського апеляційного суду через Шевченківський районний суд міста Харкова протягом 10 днів з дня її ухвалення.

Суддя          Л.М. Рибальченко