Справа № 931/386/26
Провадження № 3/931/140/26

П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

20 серпня 2026 року селище Локачі

Суддя Локачинського районного суду Волинської області Масляна С.В., розглянувши матеріали, які надійшли від Сектору поліцейської діяльності №1 Володимирського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП - НОМЕР_1 , жителя АДРЕСА_1 , особи з інвалідністю ІІ групи, протягом року не притягувався до адміністративної відповідальності за аналогічні правопорушення,
за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 130 Кодексу України про адміністративні правопорушення,
ВСТАНОВИЛА:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 664285 від 12.05.2026 року водій ОСОБА_1 12.05.2026 року о 17:57 в с. Маньків по вул. Луцькій, 5 керував мотоблоком з явними ознаками наркотичного сп`яніння, а саме: поведінка, що не відповідає обстановці, зіниці очей, які не реагують на світло, від проходження медичного огляду на стан наркотичного сп`яніння у встановленому законодавством порядку у медичному закладі відмовився, чим порушив п. 2.5 Правил дорожнього руху України та вчинив правопорушення, передбачене ч.1 ст. 130 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні вину у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, не визнав.
Представник ОСОБА_1 - адвокат Галащук С.Ю. в судовому засіданні 20.08.2026 року просив закрити провадження за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення на підставі п.1 ч.1 ст.247 КУпАП. При цьому посилається, зокрема, на неправомірність дій поліцейських, які не зазначили ОСОБА_1 причину зупинки, порушення ним правил дорожнього руху не було зафіксовано. Вважає вимогу поліцейських про проходження огляду на стан наркотичного сп`яніння незаконною, оскільки особа пройшла огляд на стан алкогольного сп`яніння. А зазначені поліцейськими наявні у ОСОБА_1 ознаки наркотичного сп`яніння не підтверджуються відеофіксацією події. Крім того, працівники поліції пропонують ОСОБА_1 проїхати до медичного закладу у м. Нововолинськ, хоча найближчим закладом є Володимирське ТМО. Зауважує, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю ІІ групи з дитинства, так само і його дружина є особою з інвалідністю ІІ групи, виховують малолітню дитину.
Заслухавши ОСОБА_1 та його представника, дослідивши матеріали справи, доходжу наступного висновку.
Статтею 9 КУпАП визначено, що адміністративним правопорушенням (проступком) визнається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку законом передбачено адміністративну відповідальність. Особу може бути визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення виключно в разі встановлення в її діянні всіх ознак складу інкримінованого їй адміністративного правопорушення, тобто наявність усіх необхідних елементів об`єктивних та суб`єктивних ознак, які характеризують діяння як правопорушення. Відсутність одного з елементів юридичних ознак складу правопорушення не утворює складу правопорушень.
Згідно з п. 2.5 ПДР України, водій повинен на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Диспозиція ч. 1 ст. 130 КУпАП передбачає адміністративну відповідальність за керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передачу керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмову особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Отже, у даному випадку, за вказаною диспозицією доказуванню підлягають: факт керування особи транспортним засобом та факт відмови цієї особи, відповідно до встановленого порядку, від огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції на місці зупинки або у закладі охорони здоров`я.
Порядок огляду на стан сп`яніння визначений ст. 266 КУпАП, Порядком направлення водіїв транспортних засобів для проведення огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, і проведення такого огляду, затвердженим постановою Кабінету Міністрів України від 17.12.2008 № 1103 (далі - Порядок), та Інструкцією про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, затвердженою наказом Міністерства внутрішніх справ України, Міністерства охорони здоров`я України від 09.11.2015 № 1452/735 (далі - Інструкція).
Відповідно до ст. 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, морськими, річковими, малими, спортивними суднами або водними мотоциклами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції. Огляд водія на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення. У разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. У разі відсторонення особи від керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом можливість керування цим транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом надається уповноваженій нею особі, яка має посвідчення водія (судноводія) відповідної категорії та може бути допущена до керування транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом.
Частиною 5 статті 266 КУпАП передбачено, що огляд особи на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують її увагу та швидкість реакції, проведений з порушенням вимог цієї статті, вважається недійсним.
Згідно з п. 4 розділу I Інструкції, ознаками наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, є: наявність однієї чи декількох ознак стану алкогольного сп`яніння (крім запаху алкоголю з порожнини рота); звужені чи дуже розширені зіниці, які не реагують на світло; сповільненість або навпаки підвищена жвавість чи рухливість ходи, мови; почервоніння обличчя або неприродна блідість.
Згідно із п.12 розділу ІІ Інструкції у разі наявності підстав вважати, що водій транспортного засобу перебуває у стані наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, згідно з ознаками, визначеними в пункті 4 розділу I цієї Інструкції, поліцейський направляє цю особу до найближчого закладу охорони здоров`я.
Згідно ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до ст. 280 КУпАП орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Під час розгляду справи були досліджені наступні докази, надані органом поліції на підтвердження вини ОСОБА_1 , а саме: протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 664285 від 12.05.2026 року; довідка СПД № 1 Володимирського РВП ГУНП у Волинській області від 19.05.2026 року, згідно з якою ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , житель АДРЕСА_1 , посвідчення водія не отримував; чек приладу «Drager Alcotest 6810», з якого вбачається, що особою, яку тестують, є ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , тест від 12.05.2026 року № 8429 о 18:05 год. показав результат 0,00 ‰; акт огляду на стан алкогольного сп`яніння з використанням спеціальних технічних засобів, відповідно до якого: огляд ОСОБА_1 проведений у зв`язку з виявленими ознаками: запах алкоголю з порожнини рота, поведінка, що не відповідає обстановці, що склалася, зіниці, що не реагують на світло, результат огляду на стан сп`яніння – 0,00‰; направлення на огляд водія транспортного засобу ОСОБА_1 з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції від 12.05.2026 року до Володимирського ТМО; відеозаписи із відеореєстратора патрульного автомобіля та нагрудного відеореєстратора патрульного поліцейського.
Однак, дослідивши вказані докази, суд приходить до висновку про те, що наданими доказами не підтверджено наявність у діях ОСОБА_1 складу правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП, з таких підстав.
Згідно із ст. 1 КУпАП завданням цього Кодексу є, серед іншого, запобігання правопорушенням, а не провокація громадян на їх вчинення.
У відповідності до ч. 2 ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України. Порядок діяльності органів державної влади, їх посадових осіб, уповноважених складати протоколи про адміністративні правопорушення, регулюється КУпАП (пункт 2.1. мотивувальної частини Рішення КСУ від 26 травня 2015 року № 5-рп/2015 у справі за конституційним поданням Уповноваженого Верховної Ради України з прав людини щодо офіційного тлумачення положення ч. 1 ст. 276 КУпАП).
Згідно з вимогами п. 1, 2, 3, 4, 11 ч. 1 ст. 23 Закону України "Про Національну поліцію" поліція відповідно до покладених на неї завдань: здійснює превентивну та профілактичну діяльність, спрямовану на запобігання вчиненню правопорушень; виявляє причини та умови, що сприяють вчиненню кримінальних та адміністративних правопорушень, вживає у межах своєї компетенції заходів для їх усунення; вживає заходів з метою виявлення кримінальних, адміністративних правопорушень; припиняє виявлені кримінальні та адміністративні правопорушення; вживає заходів, спрямованих на усунення загроз життю та здоров`ю фізичних осіб і публічній безпеці, що виникли внаслідок учинення кримінального, адміністративного правопорушення; регулює дорожній рух та здійснює контроль за дотриманням Правил дорожнього руху його учасниками та за правомірністю експлуатації транспортних засобів на вулично-дорожній мережі.
При перевірці заперечень захисника щодо провокативного характеру дій поліцейських, досліджено відеозапис із нагрудного відеореєстратора камери інспектора поліції та який, з урахуванням вимог ст. 251 КУпАП, є належним та незалежним від будь якого суб`єктивного сприйняття, доказом у справі.
Так, із відеозапису по події 12.05.2026 року о 17:57 вбачається, що інспектори поліції зупинили транспортний засіб під керуванням ОСОБА_1 , при цьому поліцейські не озвучили причину зупинки, тому останній, вважаючи, що його зупинено для перевірки військово-облікових документів, пред`явив документи про відстрочку від військової служби. 
Зразу ж працівники поліції, не озвучивши наявних в нього ознак алкогольного сп`яніння, запропонували ОСОБА_1 пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння із застосуванням спеціального технічного засобу «Drager Alcotest 6810», на що він одразу погодився, за результатами проведеного огляду прилад показав 0,00 проміле. І лише після отримання негативного результату огляду на стан алкогольного сп`яніння працівник поліції висловив припущення, що ознаки сп`яніння таки є, то можливо ОСОБА_1 перебуває у стані наркотичного сп`яніння. 
Однак, як свідчить відеозапис, будь-яких ознак наркотичного сп`яніння працівники поліції у нього не установлювали, зокрема: не світили в очі ліхтариком і не вказували, розширені чи звужені зіниці, які не реагують на світло. Із відеозапису неможливо об`єктивно оцінити стан зіниць ОСОБА_1 , оскільки його обличчя належним чином не зафіксоване, а тому неможливо перевірити твердження поліцейського щодо відсутності реакції зіниць на світло. Так само відеозапис не містить об`єктивних даних, які б свідчили про поведінку особи, що не відповідала обстановці, або про інші зовнішні ознаки наркотичного сп`яніння.
Викладені обставини, дають підстави для розумного сумніву на предмет установлення та наявності у водія ознак наркотичного сп`яніння.
Після цього працівник поліції, достеменно знаючи, що найближчим закладом охорони здоров`я є Володимирське ТМО, про що свідчить і долучене до матеріалів справи направлення на огляд водія ОСОБА_1 , у якому зазначено Володимирське ТМО як заклад охорони здоров`я, навмисно пред`явив вимогу пройти медичний огляд на стан наркотичного сп`яніння у м. Нововолинськ, з чого вбачаються ознаки провокації.
Спочатку ОСОБА_1 погоджувався проїхати на огляд, однак, почувши, що треба їхати так далеко, сказав, що не може, бо в нього дружина є особою з інвалідністю та мала дитина, яку дружина, маючи обмежені фізичні можливості, не може доглядати, сказав, що згодом пройде відповідний огляд. Після цього інспектор поліції сказав, що буде складати протокол, при цьому не пояснив, яка саме відповідальність настає за відмову від огляду. Тоді ОСОБА_1 сказав, що поїде з дружиною. 
Суд зауважує, що пред`являючи вимогу ОСОБА_1 проїхати до медзакладу в м. Нововолинськ працівником поліції не було надано останньому достатньо часу, щоб обдумати свою поведінку в даній ситуації, враховуючи, що ОСОБА_1 є особою з інвалідністю з дитинства через наявні вади психічного розвитку II групи довічно, що підтверджується матеріалами справи. ОСОБА_1 казав, що не повністю розуміє, що говорять поліцейські, почав вагатися, спочатку казав, що відмовляється, згодом, що поїде, потім казав, що поїде з дружиною. Наведене свідчить про те, що його поведінка не була безумовно спрямована на ухилення від проходження огляду. 
Крім того, судом встановлено, що протокол про адміністративне правопорушення було складено за відсутності ОСОБА_1 , відсутня відеофіксація під час його складання. Матеріали справи не містять належних доказів того, що під час його складання особі було забезпечено можливість реалізувати права, передбачені статтею 268 КУпАП, надати пояснення щодо обставин події чи висловити заперечення стосовно змісту протоколу, що також ставить під сумнів належність оформлення матеріалів справи.
Все вищевикладене свідчить про необ`єктивний підхід до з`ясування обставин по справі, намагання будь яким чином скласти протокол за ст. 130 КУпАП, що призводить до порушення ст. 5 та ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод.
Оцінюючи такий перебіг події вчиненого, вважаю, у цьому конкретному випадку, вищеописані дії працівника поліції були спрямовані не на усунення та недопущення вчинення адміністративного правопорушення, як цього вимагають положення Закону України «Про Національну поліцію», а, навпаки, на створення умов, які сприяли вчиненню останнім даного адміністративного правопорушення та складання стосовно нього протоколу про адміністративне правопорушення, що свідчить про наявність провокації з боку працівників поліції стосовно вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 130 КУпАП.
Так, Європейський суд з прав людини у рішенні від 05 лютого 2008 року у справі Раманаускас проти Литви зазначив, що підбурювання з боку міліції має місце тоді, коли відповідні працівники правоохоронних органів або особи, які діють за їхніми вказівками, не обмежуються пасивним переслідуванням, а з метою встановлення злочину, тобто отримання доказів і порушення кримінальної справи, впливають на суб`єкта, схиляючи його до вчинення злочину, який в іншому випадку не був би вчинений, для того, щоб можна було встановити факт злочину, тобто отримати докази і розпочати кримінальне переслідування.
При цьому, навіть суспільний інтерес не може виправдовувати використання доказів, отриманих за допомогою провокації.
Зважаючи на те, що з боку працівників поліції, які, у тому числі, діяли усупереч вищенаведеним положенням спеціального закону, який визначає їх першочергові завдання, положенням КУпАП, мала місце провокація у вигляді спонукання особи до вчинення адміністративного правопорушення, доходжу висновку про недопустимість усіх зібраних у матеріалах даної адміністративної справи доказів, та закриття провадження по даній справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП.
Встановлені при розгляді даної справи явні та очевидні порушення посадовими особами органів Національної поліції при оформленні матеріалів про адміністративне правопорушення щодо ОСОБА_1 не можуть бути залишені судом поза увагою, оскільки такі факти підривають авторитет органів державної влади, створюють у громадян хибне враження щодо завдань діяльності працівників поліції, які, відповідно до Закону, перш за все направлені на запобігання правопорушенням, а не спонукання громадян на їх вчинення.
Тому з метою недопущення в майбутньому зазначених порушень та недоліків при складанні протоколів про адміністративне правопорушення суддя вважає за необхідне повідомити начальника СПД № 1 Володимирського РВП ГУНП у Волинській області та начальника ГУНП у Волинській області про зазначені порушення і недоліки для відповідного реагування.
На підставі викладеного, керуючись статтями 247 п.1, 283, 284, 294 КУпАП, суддя
П О С Т А Н О В И Л А:
Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1  до відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст.130 КУпАП, закрити за відсутністю події та складу адміністративного правопорушення.
Про причини та умови, що призвели до закриття провадження у справі, повідомити начальника Сектору поліцейської діяльності №1 Володимирського районного віділу поліції Головного управління Національної поліції у Волинській області, начальника Головного управління Національної поліції у Волинській області.
Про вжиті заходи повідомити протягом місяця Локачинський районний суд Волинської області.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційну скаргу може бути подано до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.

Суддя Локачинського районного суду С. В.Масляна