Справа № 352/1732/26
Провадження № 2-о/352/103/26

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10 липня 2026 року	м. Івано-Франківськ	

Тисменицький районний суд Івано-Франківської області у складі:
головуючого судді  Кузьменка С.В.
за участі 
секретаря судового засідання  Гребінника В.М.
заявниці        ОСОБА_1 
представника заявниці     ОСОБА_2 

розглянувши у відкритому судового засіданні в залі суду цивільну справу 
за заявою  ОСОБА_1 
заінтересована особа – ОСОБА_3 

про видачу обмежувального припису, - 

ВСТАНОВИВ:

І. Рух провадження та процесуальні рішення
Ухвалою Тисменицького районного суду Івано-Франківської області від 07 липня 2026 року відкрито провадження у справі за заявою ОСОБА_1 (далі - Заявниця), заінтересована особа – ОСОБА_3 (далі- Заінтересована Особа) про видачу обмежувального припису та розгляд справи призначено на 09 липня 2026 року.
09 липня 2026 року розгляд справи відкладено на 10 липня 2026 року на стадії дослідження доказів.

ІІ. Стислий виклад позиції сторін
Заявниця вказує, що з 23 серпня 2003 року по 21 листопада 2024 року перебувала у шлюбі із Заінтересованою Особою.
Вони спільно із Заінтересованою Особою проживають в будинку АДРЕСА_1 , який їм подарований в 2018 році батьком Заявниці.
З 2022 року Заінтересована Особа постійно вчиняє домашнє насильство, висловлюється нецензурно, застосовує фізичну силу.
Внаслідок вказаних дій Заявниця неодноразово зверталась до поліції, що підтверджується відповідними заявами, протоколами про адміністративні правопорушення, постановами у справах, терміновими заборонними приписами , формами оцінки ризиків та відеозаписами.
Зокрема, такі факти відбувались 23 червня 2022 року, 14 січня, 14 квітня 2024 року , 30 квітня 2026 року.
Останній факт домашнього насильства відбувся 13 червня 2026 року.
Внаслідок заподіяного домашнього насильства у Заявниці погіршився стан здоров`я, що підтверджується консультативним висновком
Заявниця вважає, що Заінтересована Особа вчиняє насильство систематично, наявні ризики продовження ним таких дій, а всі конфлікти між ними переростають в застосування Заінтересованою Особою насильства.
В зв`язку із викладеним, Заявниця просить у відповідності до вимог Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» видати обмежувальний припис, яким заборонити Заінтересованій Особі строком на 6 місяців:
- перебувати в місці спільного проживання із Заявницею;
- наближатись не менше ніж на 100 метрів до місця проживання, перебування, роботи Заявниці, у тому числі до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 
- особисто і через третіх осіб розшукувати Заявницю переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись із нею 
- вести листування, телефонні розмови із Заявницею або контактувати із нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб;
- усунути перешкоди у користуванні майном шляхом покладення на Заінтересовану Особу обов`язку не чинити Заявниці перешкод у користуванні житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , місцями загального користування та іншими законними засобами забезпечення особистої безпеки і фіксації можливих фактів домашнього насильства, у тому числі шляхом встановлення та використання камер відеоспостереження у місцях загального користування житлового будинку.
Заінтересована Особа повідомлений належним чином про дату, час та місце розгляду справи шляхом телефонограми та оголошення про виклик на сайті судової влади України, в судове засідання не з`явився, будь-яких пояснень по суті справи та доказів не надав. 

ІІІ. Докази, досліджені судом
1.Паспорт та витяг з реєстру територіальної громади Заявника
2.Витяги з реєстру речових прав на нерухоме майно, згідно із яким власниками домоволодіння АДРЕСА_1 є Заявник та Заінтересована Особа на праві спільної часткової власності по 1/2 частки у кожного 
3.Лист начальника відділення поліції № 1 ( м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області, згідно із яким до цього відділення надходили звернення Заявниці:
-23 червня 2022 року щодо застосування до неї фізичної сили з боку Заінтересованої Особи;
-14 січня 2024 року щодо застосування до неї психологічного насильства з боку Заінтересованої Особи;
-14 квітня 2024 року щодо застосування до неї фізичної сили з боку Заінтересованої Особи
-16 квітня 2024 року щодо вчинення щодо неї домашнього насильства з боку Заінтересованої Особи
-30 квітня 2026 року щодо застосування до неї фізичної сили з боку Заінтересованої Особи
4.Рапорт чергового відділення поліції про надходження 23 червня 2022 року звернення Заявниці щодо застосування до неї фізичної сили з боку Заінтересованої Особи;
5.Заява Заявниці від 23 червня 2022 року, згідно із якою Заінтересована Особа вчинив до неї домашнє насильство, в тому числі наніс удар по голові
6.Пояснення Заявниці, згідно із якими 23 червня 2022 року Заінтересована Особа вдарив її
7.Протокол про адміністративне правопорушення, складений 23 червня 2022 року щодо Заінтересованої Особи за статтею 173-2 кодексу України про адміністративні правопорушення
8.Рапорт чергового відділення поліції про надходження 14 січня 2024 року звернення Заявниці щодо застосування до неї психологічного насильства з боку Заінтересованої Особи;
9.Протокол про адміністративне правопорушення, складений 14 січня 2024 року щодо Заінтересованої Особи за статтею 173-2 кодексу України про адміністративні правопорушення
10.Терміновий заборонний припис, винесений 13 січня 2024 року стосовно Заінтересованої особи із забороною контактувати із Заявником
11.Відповідь начальника відділення поліції № 1 ( м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області щодо результатів розгляду звернення Заявниці від 16 квітня 2024 року
12.Інформація начальника СВ від 16 квітня 2024 року щодо відсутності ознак кримінального правопорушення
13.Пояснення Заявниці, згідно із якими 16 квітня 2024 року Заінтересована Особа вчинив щодо неї домашнє насильство
14.Рішення суду від 21 листопада 2024 року у справі № 352/199/24, яким розірвано шлюб поміж Заявницею та Заінтересованою Особою
15.Інформація із сайту судова влада України щодо наявності 4 справ про адміністративні правопорушення за фактом вчинення домашнього насильство стосовно Заінтересованої Особи
16.Постанова суду від 05 вересня 2022 року у справі № 352/1107/22 за частиною першою статті 173-2 кодексу України про адміністративні правопорушення, згідно із якою Заінтересована Особа визнана винною у вчиненні 23 червня 2022 року домашнього насильства стосовно Заявниці 
17.Рапорт чергового відділення поліції про надходження 30 квітня 2026 року звернення Заявниці щодо застосування до неї фізичного насильства з боку Заінтересованої Особи;
18.Протокол про адміністративне правопорушення, складений 30 квітня 2026 року щодо Заінтересованої Особи за статтею 173-2 кодексу України про адміністративні правопорушення
19.Форма оцінки ризиків вчинення домашнього насильства, складена 30 квітня 2026 щодо Заінтересованої Особи 
20.Терміновий заборонний припис, винесений 30 квітня 2026 року стосовно Заінтересованої особи із забороною контактувати із Заявником
21.Пояснення Заявниці, згідно із якими 13 червня 2026 року Заінтересована Особа вдарив її
22.Терміновий заборонний припис, винесений 13 червня 2026 року стосовно Заінтересованої особи із забороною контактувати із Заявником
23.Консультативна довідка, видана 09 червня 2026 року Заявниці та якою встановлено діагноз та рекомендоване лікування 
24.Консультативна висновок, виданий 09 червня 2026 року Заявниці та якою встановлено діагноз та рекомендоване лікування
25.відеозапис, на якому зафіксовано аудиозапис спілкування чоловіка та жінки, під час якого чоловік висловлюється нецензурно.
26.Показання свідка ОСОБА_4 , яка пояснила, що є матір`ю Заявниці, із якою проживає спільно. Також із ними проживає Заінтересована Особа, яка часто поводить себе агресивно, застосовує фізичне та психологічне насильство стосовно Заявниці та Свідка

IV. Фактичні обставини, встановлені судом
Станом на цей час Заявниця та Заінтересована Особа зареєстровані в АДРЕСА_1 та є власником по частки спільного часткового майна на вказаний будинок, що підтверджується реєстром та витягам ( пункти ІІІ.1, ІІІ.2 цього Рішення).
Заявниця та Заінтересована Особа є колишнім подружжям, які розлучились 21 листопада 2024 року, що підтверджується рішенням ( пункт ІІІ.11 Рішення)
Заінтересована Особа періодично вчиняє стосовно Заявниці дії, які відносяться до домашнього насильства, зокрема вчиняв такі дії 23 червня 2022 року, 13 червня 2026 року, що підтверджується постановою суду, терміновим заборонним приписом (пункти ІІІ.16, ІІІ.22 Рішення).
Суд критично оцінює наданий аудиозапис, оскільки із нього неможливо здійснити висновок хто саме із ким та коли спілкувався.
Згідно із консультативним висновком лікаря від 09 червня 2026 року у Заявниці наявні певні розлади та тривожні реакції (пункт ІІІ.24 цього Рішення)

V. Висновки суду
щодо вчинення домашнього насильства
Відповідно до статті 24 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» ( далі – Закон) до спеціальних заходів щодо протидії домашньому насильству, серед іншого, належить обмежувальний припис стосовно кривдника.
Згідно пункту 7 Закону обмежувальний припис стосовно кривдника це встановлений у судовому порядку захід тимчасового обмеження прав чи покладення обов`язків на особу, яка вчинила домашнє насильство, спрямований на забезпечення безпеки постраждалої особи.
Частиною третьою статті 26 Закону визначено, що рішення про видачу обмежувального припису або про відмову у видачі обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків.
Таким чином, при розгляді справи про видачу обмежувального припису Суду в першу чергу належить встановити чи вчиняла особа домашнє насильство, а також чи наявні ризики. 
Пунктами 3, 14, 17 частини першої статті 1 Закону надано тлумачення наступних термінів:
- домашнє насильство - діяння (дії або бездіяльність) фізичного, сексуального, психологічного або економічного насильства, що вчиняються в сім`ї чи в межах місця проживання або між родичами, або між колишнім чи теперішнім подружжям, або між іншими особами, які спільно проживають (проживали) однією сім`єю, але не перебувають (не перебували) у родинних відносинах чи у шлюбі між собою, незалежно від того, чи проживає (проживала) особа, яка вчинила домашнє насильство, у тому самому місці, що й постраждала особа, а також погрози вчинення таких діянь;
В ході судового розгляду встановлено, що Заінтересована Особа . періодично вчиняє домашнє насильство стосовно Заявниці., яке виражається у фізичному та психологічному насильстві. Зокрема, таке насильство останній раз вчинялось у червні 2026 року, що підтверджується дослідженими Судом доказами, зокрема терміновим заборонним приписом (пункт ІІІ.22, цього Рішення). Крім того, ці факти підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_4 в судовому засіданні ( пункт ІІІ.26 цього Рішення) 

щодо наявності ризиків
Відповідно до частини третьої статті 26 Закону рішення про видачу обмежувального припису або про відмову обмежувального припису приймається на підставі оцінки ризиків
Відповідно до пункту 9 частини першої статті 1 Закону оцінка ризиків це оцінювання вирогідності продовження чи повторного вчинення домашнього насильства, настання тяжких або особливо тяжких наслідків його вчинення, а також смерті постраждалої особи.
При оцінюванні ризиків в цій конкретній справі Суд звертає увагу на неодноразовість звернень Заявниці та органів поліції з приводу застосування до неї насильства, а також що останній факт зафіксовано 13 червня 2026 року, менше ніж через 2 місяці після винесення Заінтересованій Особі термінового заборонного припсиу 30 квітня 2026 року.
При цьому, Заінтересованою особою не надано Суду доказів, які б свідчили про зміну ним стилю свого життя в порівнянні із часом, коли ним вчинялось домашнє насильство, та вказували на зменшення ризиків вчинення ним домашнього насильства.
За таких обставин, Суд вважає, що на цей час наявні ризики щодо повторного вчинення Заінтересованою особою домашнього насильства у відношенні будь-кого із Заявників.

щодо заходів
У Суду відсутні жодні сумніви щодо необхідності застосування таких заходів, як заборона вести листування, телефонні розмови із Заявницею або контактувати із нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб; особисто і через третіх осіб розшукувати Заявницю, якщо вона за власним бажання перебуває у невідомому для нього місці, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись із нею.
В той же час при вирішенні питання щодо застосування такого заходу, як заборона перебувати в місці спільної реєстрації із Заявницею в будинку АДРЕСА_1 , Суд вважає, що такий захід міститиме втручання в право Заінтересованої Особи на повагу до його житла.
В той же час вказане право не є абсолютним та чинне законодавство України допускає можливість втручання в таке право, якщо воно здійснюється згідно із законом і є необхідним у демократичному суспільстві в інтересах національної та громадської безпеки чи економічного добробуту країни, для запобігання заворушенням чи злочинам, для захисту здоров`я чи моралі або для захисту прав і свобод інших осіб.
Можливість такого втручання передбачено законом, а саме статтею 26 Закону, воно здійснюється для захисту здоров`я, прав і свобод інших осіб, а саме Заявниці .
Тож для вирішення питання чи можливе таке втручання в цій конкретній справі, Суду необхідно визначитись чи є воно необхідним в демократичному суспільстві.
Верховний Суд у справі № 754/11171/19 дійшов наступних висновків, викладених в постанові від 28 квітня 2020 року.
Критеріями сумісності заходу втручання у право на мирне володіння майном із гарантіями статті 1 Першого протоколу до Конвенції є те, чи ґрунтувалося таке втручання на національному законі, чи переслідувало легітимну мету, що випливає зі змісту вказаної статті, а також, чи є відповідний захід пропорційним легітимній меті втручання у право:
- втручання держави у право власності повинно мати нормативну основу у національному законодавстві, яке є доступним для заінтересованих осіб, чітким, а наслідки його застосування - передбачуваними;
- якщо можливість втручання у право власності передбачена законом, Конвенція надає державам свободу розсуду щодо визначення легітимної мети такого втручання: або з метою контролю за користуванням майном відповідно до загальних інтересів, або для забезпечення сплати податків, інших зборів або штрафів;
- втручання у право власності, навіть якщо воно здійснюється згідно із законом і з легітимною метою, буде розглядатися як порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції, якщо не буде встановлений справедливий баланс між інтересами суспільства, пов`язаними з цим втручанням, й інтересами особи, яка зазнає втручання в її право власності. Отже, має існувати розумне співвідношення (пропорційність) між метою, досягнення якої передбачається, та засобами, які використовуються для її досягнення.
Порушення статті 1 Першого протоколу до Конвенції ЄСПЛ констатує, якщо хоча б один із зазначених критеріїв не буде дотриманий. І навпаки: встановлює відсутність такого порушення, якщо дотримані всі три критерії.
Відповідно до частин першої, другої статті 321 ЦК України право власності
є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом.
Тлумачення наведених норм дає підстави для висновку, що тимчасове обмеження права власності кривдника з метою забезпечення безпеки постраждалої особи шляхом встановлення судом обмежувального припису у порядку, визначеному Законом № 2229-VIII, є легітимним заходом втручання у права та свободи особи. При вирішенні питання щодо застосуванні такого заходу суд на підставі установлених обставин справи та оцінки факторів небезпеки (ризиків) щодо вчинення домашнього насильства має оцінити пропорційність вручання у права і свободи особи враховуючи, що ці заходи пов`язані із протиправною поведінкою такої особи.
Суд бере до уваги вказані висновки Верховного Суду та звертає увагу на те, що обмежувальний припис в цій частині може бути видано з метою зменшення ризиків вчинення насильства стосовно інших осіб.
При вирішенні цього питання Суд порівнює з одного боку ризик спричинення шкоди Заявниці, а також ймовірне порушення їх прав, свобод та інтересів та, з іншого боку, втручання у право Заінтересованої Особи на житло.
Суд бере до увагу, такий захід є тимчасовим, а також наявність у Заінтересованої Особи соціальних зв`язків, на що зазначає його тривалий життєвий досвід та вік
За таких обставин, Суд вважає, що застосування такого заходу як заборона на перебування в місці спільного проживання в цій конкретній справі за цих конкретних обставин становитиме таке втручання в право Заінтересованої особи на житло, яке є необхідним в демократичному суспільстві з метою захисту здоров`я та прав і свобод інших осіб.
Тому Суд приходить до висновку про необхідність застосування цього заходу також.

щодо терміну обмежувального припису
Відповідно до частини четвертої статті 26 Закону обмежувальний припис видається на строк від одного до шести місяців.
При визначенні конкретного строку Суд оцінює, що дослідженими доказами підтверджено останній факт вчинення насильства 13 червня 2026 року, тобто менш ніж за тиждень до подачі заяви та розгляду справи Судом. 
Тому Суд вважає, що буде недостатнім застосування відповідних заходів на строк, наближений до мінімального.
В той же час, враховуючи Суд вважає, що відсутні підстави для застосування заходів на максимальний строк. 
В зв`язку із викладеним, враховуючи неодноразовість фактів вчинення домашнього насильства, Суд вважає достатнім для досягнення мети обмежувального припису встановити строк на 2 місяці.
Також Суд звертає увагу учасників, що, відповідно до частини п`ятої статті 26 Закону, за заявою осіб обмежувальний припис може бути продовжений в подальшому.
Таким чином, Суд вважає доведеним, що:
- ОСОБА_3 вчиняв домашнє насильство стосовно заявниці, 
-наявна висока вирогідність повторного вчинення ним домашнього насильства, настання тяжких наслідків його вчинення, 
та приходить до висновку про необхідність видачі обмежувального припису відносно ОСОБА_3 шляхом заборони йому перебувати в місці спільного проживання (перебування) реєстрації із Заявницею в домоволодінні АДРЕСА_1 , особисто і через третіх осіб розшукувати Заявницю, якщо вона за власним бажання перебуває у невідомому для нього місці, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись із нею; вести листування, телефонні розмови із Заявницею або контактувати із нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб.
Одночасно Суд вважає, що відсутні підстави для застосування такого заходу, як усунення перешкод у користуванні майном шляхом покладення на Заінтересовану Особу, обов`язку не чинити Заявниці перешкод у користуванні житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , місцями загального користування та іншими законними засобами забезпечення особистої безпеки і фіксації можливих фактів домашнього насильства, у тому числі шляхом встановлення та використання камер відеоспостереження у місцях загального користування житлового будинку.
Так, цим рішенням ухвалено застосувати такий захід, як заборону Заявнику на перебування в домоволодінні АДРЕСА_1 строком на 2 місяці. Відповідно, вказаний захід сам по собі має забезпечити застосування мети заходів тимчасового обмеження, а тому підстав для додаткового застосування заходу, пов`язаного із цим же домоволодінням не вбачається.
На підставі викладеного, керуючись статтями 12, 33, 76,78,81, 258, 259, 265, 268 Цивільного процесуального кодексу України, статями 24,26 Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству», - 

УХВАЛИВ:

Заяву ОСОБА_1 про видачу обмежувального припису - задовольнити.
Видати обмежувальний припис у вигляді наступних заходів тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 , а саме:
- заборонити ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 перебувати в місці спільного проживання (перебування) з постраждалою особою ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 в домоволодінні АДРЕСА_1 строком на 2 місяці;
- заборонити ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , особисто і через третіх осіб розшукувати постраждалу особу ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , якщо вона за власним бажанням перебуває у невідомому для нього місці, переслідувати її та в будь-який спосіб спілкуватись з нею, строком на 2 місяці.
-  заборонити ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , вести листування, телефонні розмови з постраждалою особою ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , або контактувати з нею через інші засоби зв`язку особисто і через третіх осіб строком на 2 місяці; 
заборонити ОСОБА_3 , який народився ІНФОРМАЦІЯ_1 , РНОКПП НОМЕР_1 , наближатися на відстань ближче ніж 50 метрів до місця проживання, перебування, роботи постраждалої особи ОСОБА_1 , яка народилась ІНФОРМАЦІЯ_2 , РНОКПП НОМЕР_2 , у тому числі до житлового будинку за адресою: АДРЕСА_1 , строком на 2 місяці
Відмовити в частині застосування такого заходу тимчасового обмеження прав ОСОБА_3 як усунення перешкод у користуванні майном шляхом покладення на ОСОБА_3 , обов`язку не чинити ОСОБА_1 перешкод у користуванні житловим будинком за адресою: АДРЕСА_1 , місцями загального користування та іншими законними засобами забезпечення особистої безпеки і фіксації можливих фактів домашнього насильства, у тому числі шляхом встановлення та використання камер відеоспостереження у місцях загального користування житлового будинку.
Рішення суду про видачу обмежувального припису підлягає негайному виконанню, оскарження рішення не зупиняє його виконання.
Про видачу обмежувального припису не пізніше наступного дня інформувати відділення поліції № 1 (м. Тисмениця) Івано-Франківського РУП ГУНП в Івано-Франківській області для взяття кривдника на профілактичний облік, а також виконавчий комітет Ямницької сільської ради Івано-Франківської області. 
На рішення суду може бути подана апеляційна скарга до Івано-Франківського апеляційного суду протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) судове рішення зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення або ухвала суду не були вручені у день його (її) проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

ЗАЯВНИК:  ОСОБА_1 , яка зареєстрована: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків  НОМЕР_3 

ЗАІНТЕРЕСОВАНА ОСОБА:  ОСОБА_3 , який зареєстрований: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків  НОМЕР_1 

У відповідності до статті 259 ЦПК України складення повного тексту рішення відкладено до 13 липня 2026 року

Суддя    Сергій КУЗЬМЕНКО