ВОСЬМИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 липня 2026 року		Справа №500/2043/25 пров. №А/857/29691/25	

Восьмий апеляційний адміністративний суд в складі колегії:
судді-доповідача – Качмара В.Я.,
суддів – Гудима Л.Я., Онишкевича Т.В.,
розглянувши у порядку письмового провадження в м.Львові справу за позовом ОСОБА_1 до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити певні дії, провадження в якій відкрито за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 року (суддя Чепенюк О.В., м.Тернопіль, повний текст складено 26 червня 2025 року), -
ВСТАНОВИВ:
У квітні 2025 року ОСОБА_1 звернувся до суду з позовом до Головного управління Пенсійного фонду України в Тернопільській області (далі – ГУПФ) в якому просив:
визнати протиправними дії відповідача щодо непроведення позивачу перерахунку та виплати пенсії з 01.04.2025 відповідно до Закону України «Про статус і соціальний захист громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» від 28.02.1991 №796-XII (далі - Закон №796-XII), постанови Кабінету Міністрів України від 23.11.2011 №1210 «Про підвищення рівня соціального захисту громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи» (далі – Постанова № 1210) з урахуванням довідки №2 від 31.01.2023 на загальну суму 1477,28 крб, виданої Акціонерним товариством «Тернопільський радіозавод «ОРІОН», та з урахуванням раніше виплачених сум (далі - Довідка, АТ відповідно);
зобов`язати відповідача здійснити позивачу перерахунок та виплату пенсії з 01.04.2025 відповідно до Закону №796-XII, Постанови №1210 з урахуванням Довідки, та з урахуванням раніше виплачених сум.
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 року у задоволенні позову відмовлено.
Не погодившись із ухваленим судовим рішенням, його оскаржив позивач, який із покликанням на неповне з`ясування судом обставин, що мають значення для справи, неправильне застосування норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить скасувати рішення суду та ухвалити нове, яким позов задовольнити.
В апеляційній скарзі вказує, що документи, які були враховані при видачі Довідки були надані відповідачу разом з цією довідкою (відомість про нарахування заробітної плати, довідка про участь у ліквідації наслідків аварії на ЧАЕС). Крім того зазначає, що детальний розрахунок, з врахуванням вихідних даних розписаний на зворотній стороні довідки. Актом складеним за результатами проведення перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки для призначення пенсії від 04.04.2023 №1900-1102-1/1430 було підтверджено правильність видачі АТ позивачу Довідки на загальну суму 1477,28 крб. Жодних інших перевірок правильності видачі вищезазначеної довідки відповідачем проведено не було.
Відповідач відзиву на апеляційну скаргу не подав.
У відповідності до частини першої статті 311 Кодексу адміністративного судочинства (далі – КАС), суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження, так як апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, що ухвалене в порядку письмового провадження (без повідомлення сторін) за наявними у справі матеріалами.
Переглянувши справу за наявними у ній матеріалами, перевіривши законність та обґрунтованість судового рішення в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції приходить до переконання, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав. 
Відмовляючи у задоволенні позову, суд першої інстанції дійшов висновку, що відсутність первинних документів, які підтверджують нарахування заробітної плати ОСОБА_1 у розмірі, визначеному у Довідці, одержаною особою за роботу в зоні відчуження в 1985-1989 роках, вказують на правомірність дій відповідача щодо відмови її врахувати для перерахунку пенсії.
Такі висновки суду першої інстанції, відповідають встановленим обставинам справи, зроблені з правильним застосуванням норм матеріального права і дотриманням норм процесуального права, з таких міркувань.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено матеріалами справи те, що ОСОБА_1 перебуває на обліку в ГУПФ та отримує пенсію відповідно до статті 54 Закону №796-XII (у розмірі відшкодування фактичних збитків).
Рішенням Тернопільського окружного адміністративного суду від 20 червня 2024 року у справі №500/2461/24 (далі – Рішення суду) зобов`язано ГУПФ здійснити з 21.03.2024 нарахування та виплату пенсії ОСОБА_1 без обмеження розміру пенсії максимальним розміром десятьма прожитковими мінімумами, установленими для осіб, які втратили працездатність, з урахуванням виплачених сум.
На виконання Рішення суду листом від 26.03.2025 відповідач повідомив позивача, що в ході повторного розгляду пенсійної справи виявлено, що з 02.02.2023 проведено перерахунок пенсії з урахуванням Довідки про заробітну плату за період роботи в зоні відчуження за період з 17.12.1987 по 30.01.1988 на загальну суму 1477,28 крб, виданої АТ. Однак вказана довідка не підтверджена первинними документами, а тому у відповідача немає підстав для її врахування при обчислені пенсії. Пенсійну справу з 02.02.2023 було приведено у відповідність до законодавства без врахування Довідки.
Спеціальним законом, який визначає основні положення щодо реалізації конституційного права громадян, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи, на охорону їх життя і здоров`я та створює єдиний порядок визначення категорій зон радіоактивно забруднених територій, умов проживання і трудової діяльності на них, соціального захисту потерпілого населення, є Закон №796-ХІІ.
Статтею 10 Закону №796-ХІІ визначено, що учасниками ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській атомній електростанції вважаються громадяни, які безпосередньо брали участь у будь-яких роботах, пов`язаних з усуненням самої аварії, її наслідків у зоні відчуження у 1986-1987 роках незалежно від кількості робочих днів, а у 1988-1990 роках - не менше 30 календарних днів, у тому числі проведенні евакуації людей і майна з цієї зони, а також тимчасово направлені або відряджені у зазначені строки для виконання робіт в зоні відчуження, включаючи військовослужбовців, працівників державних, громадських, інших підприємств, установ і організацій незалежно від їх відомчої підпорядкованості, а також ті, хто працював не менше 14 календарних днів у 1986 році на діючих пунктах санітарної обробки населення і дезактивації техніки або їх будівництві. Перелік цих пунктів визначається Кабінетом Міністрів України.
Згідно зі статтею 15 Закону №796-ХІІ видача довідок про період роботи (служби) по ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, а також на територіях радіоактивного забруднення, про заробітну плату за цей період здійснюється підприємствами, установами та організаціями (військкоматами). 
Відповідно до статті 54 Закону №796-ХІІ пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсії у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи можуть призначатися за бажанням громадянина із заробітку, одержаного за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків, який визначається згідно із законодавством. В усіх випадках розмір середньомісячної заробітної плати для обчислення пенсії за роботу у зоні відчуження у 1986-1990 роках не може перевищувати 3,0 тис. карбованців.
Механізм обчислення пенсій по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання, і пенсій у зв`язку з втратою годувальника внаслідок Чорнобильської катастрофи відповідно до статей 54, 57 і 59 Закону №796-ХІІ визначений Порядком №1210.
Призначення пенсії та її розмір ставиться у залежність від заробітної плати, яка фактично отримана працівником у період роботи у зоні відчуження.
Згідно з пунктом 1 Порядку №1210, пенсії за бажанням осіб можуть призначатися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, у розмірі відшкодування фактичних збитків.
Відповідно до пункту 3 Порядку №1210, у разі коли особа пропрацювала у зоні відчуження:
1) з дня аварії не менш як 12 місяців підряд, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу) за будь-який повний календарний місяць роботи в зазначеній зоні;
2) на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС не менш як 12 місяців у період з 26 квітня 1986 р. до 1 серпня 1987 р., за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу) за будь-який повний календарний місяць роботи в зоні відчуження. Якщо така особа виводилася із зони Чорнобильської АЕС за медичними показниками у зв`язку з переопроміненням, за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу) за будь-який повний календарний місяць роботи на промисловому майданчику Чорнобильської АЕС;
3) менш як 12 місяців підряд, пенсія обчислюється виходячи із заробітної плати (доходу) за повні календарні місяці підряд у зоні відчуження;
4) менше календарного місяця у 1986-1990 роках (в тому числі особа, яка захворіла на променеву хворобу), за її бажанням пенсія може обчислюватися виходячи із заробітної плати (доходу), одержаної (одержаного) за роботу у зоні відчуження, за весь фактично відпрацьований час, в одному із неповних календарних місяців роботи протягом цих років, без додавання суми заробітної плати (доходу) за період роботи за межами зони відчуження. У такому разі заробітна плата (дохід) за весь фактично відпрацьований час ділиться на число відпрацьованих днів, а одержана сума множиться на 25,4. Якщо дні роботи припали на вихідні і святкові дні, розрахунок заробітної плати (доходу) проводиться у такому ж порядку, як і за роботу у робочі дні, а доплата за вихідні і святкові дні, нарахована за фактично відпрацьований час, з урахуванням установленої кратності додається до суми обчисленої заробітної плати (доходу).
Пункт 9 вказаного Порядку містить формулу, за якою визначаються пенсії по інвалідності, і ця формула враховує й заробітну плату за роботу в зоні відчуження у 1986 -1990 роках.
Відповідно до пункту 2.10 «Порядку подання та оформлення документів для призначення (перерахунку) пенсій відповідно до Закону України «Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування», затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України від 25.11.2005 № 22-1 (далі Порядок №22-1), довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працював померлий годувальник або особа, яка звертається за пенсією. Якщо такі підприємства, установи, організації ліквідовані або припинили своє існування з інших причин, то довідки про заробітну плату видаються правонаступником цих підприємств, установ чи організацій або архівними установами.
Тобто, єдиною і обов`язковою умовою для обчислення пенсії з урахуванням заробітної плати за період роботи до 1 липня 2000 року є підтвердження нарахування такої заробітної плати первинними документами, зокрема, виписками з особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.
Аналогічна правова позиція висловлена Верховним Судом у постанові від 20.01.2022 №560/3499/18.
Отже, підставою для здійснення перерахунку позивачу пенсії по інвалідності, що настала внаслідок каліцтва чи захворювання внаслідок Чорнобильської катастрофи, для осіб з числа учасників ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС є довідка про заробітну плату, відомості у якій підтверджуються первинними документами.
Як видно з матеріалів справи, АТ видано ОСОБА_1 . Довідку про заробітну плату, одержану особою за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, за січень 1988 року в сумі 1477,28 крб, яку позивач подав відповідачу для перерахунку пенсії. Таку було враховано і пенсію позивача перераховано, проте у подальшому відповідач виключив відомості цієї довідки з перерахунку пенсії, вважаючи, що відсутні підстави для її врахування через непідтверджена її даних первинними документами.
У поясненні-розрахунку головного бухгалтера АТ до цієї довідки вказано, що для розрахунку довідки про заробітну плату у зоні відчуження взяті первинні документи, які зберігаються в архіві Тернопільського заводу «ОРІОН»: книга по заробітній платі, особовий рахунок, довідка Галузевого архіву МО України про роботу в зоні відчуження, військовий квиток. Окрім того, у цьому поясненні-розрахунку вказано, що раніше видану довідку б/н від 27.11.1997 вважати недійсною.
Розрахунок вказаних у довідці сум заробітної плати складається з:
визначення годинної тарифної ставки за роботу у зоні відчуження, виходячи з нарахованої позивачу заробітної плати в жовтні-листопаді 1997 року (попередні місяці перед відрядженням), яка застосована для обчислення заробітної плати в різних зонах небезпеки з урахуванням кратності 2, 3, 4 (сума 849,60 крб);
оплати вихідних днів (три дні) у зоні відчуження з урахуванням кратності 2, 3, 4 (сума 158,40 крб);
визначення збереженого заробітку за основним місцем роботи (335,20 крб);
збереження заробітку за вихідні дні за основним місцем роботи (134,08 крб),
а всього 1477,28 крб.
На виконання вимог ухвали суду першої інстанції від 29 травня 2025 року АТ надано суду пояснення, що вихідні дані у довідці розраховано на підставі законодавчих актів, якими передбачена оплата праці у зоні відчуження, а попередня довідка від 27.11.1997 визнана недійсною, бо в ній невірно визначено оплата праці (не вказано тарифної ставки, не врахована оплата у вихідні дні). 
Згідно позиції відповідача щодо відмови врахувати Довідку при перерахунку пенсії позивачу зводиться до того, що довідка не підтверджена первинними документами.
Разом з тим, з долучених до матеріалів справи документів, а саме: копії наказу Тернопільського радіозаводу «ОРІОН» від 19.12.1987 №1062-к, видно, що у відповідності до Закону України «Про загальний військовий обов`язок» призивається на учбові збори ОСОБА_1 – заступник начальника відділу 880 з 17.12.1987 строком на 6 місяців, на підставі повідомлення ІНФОРМАЦІЯ_1 , архівної довідки Міністерства оборони від 04.05.2012 №80067 про відомості з архівних документів військової частини НОМЕР_1 , вбачається, що позивач у період з 17.12.1987 по 30.01.1988 виконував обов`язки по ліквідації наслідків Чорнобильської АЕС в складі військової частини НОМЕР_1 .
В свою чергу, апеляційний суд не вважає за необхідне зазначити вимоги до осіб, які в той час виконували роботи, пов`язані з ліквідацією аварії на ЧАЕС, порядок їх призову на службу, особливості оплати праці та визначення складових заробітку за вказану роботу, так як зазначене не є предметом спору.
Як уже вказано вище, довідка про заробітну плату (дохід) особи видається на підставі особових рахунків, платіжних відомостей та інших документів про нараховану та сплачену заробітну плату підприємством, установою чи організацією, де працювала особа, яка звертається за пенсією.
Форму довідки про заробітну плату (грошове забезпечення), одержану особою за роботу (службу) в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках затверджено наказом Міністерства соціальної політки України від 03.09.2012 №536.
Надана позивачем Довідка про заробітну плату одержану особою за роботу в зоні відчуження в 1986-1990 роках, видана АТ за іншою формою, а саме формою довідки про заробітну плату працівників за роботу в зоні відчуження в 1986 - 1990 роках, яка затверджена наказом Міністерства соціального захисту населення України від 12.10.2012 №644. Проте форми таких довідок є ідентичними окрім їх назви.
Разом з тим, надана позивачем Довідка містить відомості про заробітну плату позивача за січень 1988 року, проте має незаповнені графи, зокрема, щодо зони небезпеки (а.с.7 зворот-8). 
Нова довідка видавалася (як зазначено у поясненнях АТ) через неврахування у попередній довідці усіх виплат, які зберігалися за позивачем за час відрядження у зону відчуження для ліквідації наслідків на Чорнобильській АЕС.
Відповідно до листа Мінпраці, Мінчорнобиля і Мінфіну України від 29.10.1992 № 09-3751, якщо підприємством було невірно нарахована заробітна плата за роботу в зоні відчуження, то підприємство на підставі первинних документів має провести перерахунок заробітної плати згідно із законодавством, розраховану таким чином заробітну плату не індексують і не виплачують, а лише враховують при обчисленні пенсії. На це звернута увагу вже в згаданому листі Міністерства праці та соціальної політики України від 13.04.2001 № 03-3/1652-018-2 «Про оплату праці у зоні відчуження ЧАЕС у 1986-1990 років осіб, які виконували роботи, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС і запобіганням забрудненню навколишнього середовища».
В даному випадку розрахунок заробітної плати проводився на підставі відомостей особового рахунку про нараховану та виплачену заробітну плату ОСОБА_1 та інформації з архівної довідки Галузевого архіву МО України про роботу позивача в зоні відчуження.
Так, архівна довідка Галузевого архіву МО України від 04.05.2012 №80067 про роботу в зоні відчуження вказує про участь ОСОБА_1 у ліквідації наслідків на ЧАЕС з 17.12.1987 по 30.01.1988, з зазначенням днів виїзду в зони (на об`єкти, населені пункти): 
ЕПАС (не розшифровано) «Діброва» грудень – 24 (один день), січень – 6, 7, 8, 9, 10, 13, 14, 15, 16, 22, 25, 29; ПуСО (не розшифровано) «Діброва» грудень – 25, 27, 29, січень - 4, 5, 11, 17, 23, 27; вивіз зараженого ґрунту в район ЧАЕС грудень – 28 (один день), січень – 2, 19, 24, 28, 30; 5-тий енергоблок – січень 3 (один день). Тривалість робочого дня не зазначена. Отримав дозу опромінення 1,688 (одиниця виміру не зазначена). Місце дислокації у вказаний період – населений пункт Нова Радча. У примітці зазначено, що фінансових документів за вказаний період на зберігання в архів не надходило (а.с.9 зворот).
Особові рахунки за 1987-1988 роки, надані АТ містять відомості про нараховану та виплачену заробітну плату, у тому числі її розмір, який взятий для обчислення середньої заробітної плати за період відрядження позивача у зону відчуження.
За даними особового рахунку позивачу за січень 1988 року нараховано заробітну плату у розмірі 418,08 крб, у тому числі 30 крб (рядок 68), за І – 246,96 крб, ХІІ – 141,12 крб (рядок 8), за лютий 1988 року нараховано 1096,63 крб, у тому числі 275 крб (рядок 3, тарифна ставка), за І – 576,97 крб, ХІІ – 181,57 крб (рядок 8), 63,09 крб (рядок 76) (а.с.62).
У попередній довідці, яка видавалася позивачу для перерахунку пенсії Тернопільським об`єднанням «ОРІОН» від 27.11.1997, розмір фактичної нарахованої заробітної плати за період з 01.01.1988 по 29.01.1988 вказаний в сумі 729,04 крб (а.с.60). Цей розмір заробітної плати вказаний у акті контролюючого органу щодо перевірки достовірності видачі цієї довідки (а.с.55).
У спірній Довідці містяться відомості про заробітну плату за січень 1988 року в сумі 1477,28 крб. У довідці зазначені дані в розрізі перебування позивача на різних об`єктах з визначенням кратності, а саме:
січень 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 13, 14, 15, 16, 17, 22, 23, 25, 25,27, 29 – 18 днів, кратність 2;
січень 2, 19, 24, 28, 30 – 5 днів, кратність 4,
січень 3 – 1 день, кратність 3.
Водночас зазначення «зон небезпеки» для оплати праці позивача, який був відряджений для виконання робіт в зоні відчуження по ліквідації наслідків аварії, для застосування такої кратності, яка вказана у спірній Довідці, відсутнє в архівній довідці Галузевого архіву МО України від 04.05.2012 №80067. Відомості цієї архівної довідки лише вказують про перебування ОСОБА_1 у січні 1988 року у таких місцях та виконання робіт: 
ЕПАС (без розшифровки абревіатури) «Діброва» січень 6, 7, 8, 9, 10, 13, 14, 15, 16, 22, 25, 29; 
ПуСО «Діброва» січень 4, 5, 11, 17, 23, 27;
вивіз зараженого ґрунту в район ЧАЕС січень 2, 19, 24, 28, 30;
5-тий енергоблок – січень 3.
Оскільки відомості архівної довідки Галузевого архіву МО України від 04.05.2012 №80067 не вказують на перебування ОСОБА_1 у період січня 1988 року на об`єктах, населених пунктах, які передбачають застосуванням показника кратності від 1 до 4, а інші докази про перебування позивача у період 4, 5, 6, 7, 8, 9, 10, 11, 13, 14, 15, 16, 17, 22, 23, 25, 25,27, 29 січня 1988 року у І зоні небезпеки (в довідці за ці 18 днів визначено кратність 2, яка постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 N 207-7 передбачалася лише для І зони небезпеки); 3 січня 1988 року у ІІ зоні небезпеки (в довідці за цей день визначено кратність 3, яка постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 N 207-7 передбачалася лише для ІІ зони небезпеки); січень 2, 19, 24, 28, 30 (в довідці за ці 5 днів визначено кратність 4, яка постановою Ради Міністрів УРСР і Укрпрофради від 10.06.1986 N 207-7 передбачалася лише для ІІІ зони небезпеки), то відповідно відомості спірної довідки №2 від 31.01.2023 не підтверджені первинними документами та підставно така довідка не взята до уваги у ГУПФ для перерахунку пенсії позивача.
Окрім того, виходячи з пояснень до спірної довідки оплата праці ОСОБА_1 розрахована з погодинної тарифної ставки, яка, у свою чергу обчислена, з середнього розміру заробітної плати за два останні місяці перед відрядженням.
Денна розрахункова тарифна ставка військовозобов`язаних запасу, які в період призову на військові збори виконували роботи у зоні відчуження, пов`язані з ліквідацією наслідків аварії на ЧАЕС, повинна визначатись діленням місячної тарифної ставки за даний місяць (посадового окладу) на календарну кількість днів відповідного місяця.
Погодинний облік робочого часу призваних на військові збори не провадиться, тому і заробітна плата зазначених осіб за виконані роботи в зоні ЧАЕС виходячи із годинної тарифної ставки не нараховувалась. 
Обчислення середнього заробітку застосовується лише для визначення розміру заробітної плати, яка зберігалася за основним місцем роботи.
Фактично у Довідку включені суми заробітної плати за період з січня 1988 року, які позивачу як не виплачувалися, так і на даний час розраховані неправильно.
Щодо посилань позивача про те, що заробітна плата нарахована відповідно до нормативно-правових актів, які регулюють оплату праці в зону відчуження, то необхідно зазначити, що за рішенням Урядової комісії від 02.02.87 №351 після 01.03.1987 поняття «зона небезпеки» не застосовувалося. Кратність оплати праці було встановлено цим рішенням по окремих територіях зони відчуження.
Розпорядженням Ради Міністрів Української РСР від 06.01.88 №12-р (підпункт «б» пункту 1) доводилося до відома міністерств і відомств УРСР, облвиконкомів, Київського і Севастопольського міськвиконкомів, що постановою ЦК КПРС, Ради Міністрів СРСР і ВЦРПС від 29.12.87 №1497-378 «Про умови оплати праці та пільги для працівників, що зайняті на експлуатації Чорнобильської АЕС та ліквідації наслідків аварії в зоні відселення» з 1 січня 1988 до 1 січня 1991 р (терміном на три роки) було встановлено на роботах з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС і в зоні відселення тарифні ставки (відрядні розцінки, оклади, посадові оклади) виплачувати в одинарному розмірі понад збережену середню заробітну плату за основним місцем роботи. Керівникам підприємств й організацій, що виконували роботи з експлуатації Чорнобильської АЕС і ліквідації наслідків аварії в зоні відселення, а також начальнику Оперативної групи цивільної оборони СРСР було дозволено у виняткових випадках і на нетривалий термін за погодженням з Мінатоменерго СРСР провадити оплату праці таких працівників у трикратному розмірі.
Тобто в довідці про заробіток за виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС зазначається підвищена кратність оплати праці виключно у випадках, якщо є конкретні підтвердні документи того часу, коли ці роботи виконувалися (наказ по підприємству, зазначення виплаченої суми в особовому рахунку того часу тощо).
Як вірно зазначено судом першої інстанції, вказані обставини не перешкоджають праву позивача отримати нову довідку про заробітну плату за виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС, проте лише у випадках, коли у розрахунках дійсно були допущені помилки або було порушено норми законодавства про оплату праці. Проте таке нарахування заробітної плати має відповідати первинним документам про період роботи в зоні відчуження, які в свою чергу підтверджують період виконання конкретних робіт, вказують на конкретну зону небезпеки для врахування кратності у разі її застосування, та складені в рік виконання робіт, пов`язаних з ліквідацією наслідків аварії на Чорнобильській АЕС.
Оскільки такі нові документи, які б підтверджували помилковість нарахування позивачу заробітної плати за виконання робіт з ліквідації наслідків аварії на Чорнобильській АЕС у січні 1988 року, відсутні, а ті, які надані не підтверджують перебування ОСОБА_1 у І, ІІ та ІІІ зоні небезпеки у цей період, то пояснення позивача щодо неврахування нормативно-правових актів про оплату праці є безпідставними та надуманими.
Відсутність первинних документів, які підтверджують нарахування заробітної плати ОСОБА_1 у розмірі, визначеному у Довідці, одержаною особою за роботу в зоні відчуження в 1985-1989 роках, вказують на правомірність дій відповідача щодо відмови її врахувати для перерахунку пенсії.
Також необхідно звернути увагу на безпідставність доводів позивача про те, що актом складеним за результатами проведення перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки для призначення пенсії від 04.04.2023 №1900-1102-1/1430 було підтверджено правильність видачі позивачу Довідки на загальну суму 1477,28 крб, виданої АТ, бо такий акт долучений до матеріалів справи та стосується перевірки достовірності та обґрунтованості видачі довідки для перерахунку пенсії від 31.01.2023 № 3, а не №2. 
У свою чергу, довідка №3 від 31.01.2023 (а.с.9) стосується суми заробітку ОСОБА_1 за період з 1987 по 1991 в розрізі місяців і вказує про виплачу заробітну плату, зокрема, у січні 1988 року в розмірі 418 крб, в лютому 1988 року – 1097,00 крб.
Щодо спірної Довідки на загальну суму 1477,28, то результати її перевірки оформлені актом відповідача від 23.06.2023 №1900-1102-1/3086, у якому відсутні відомості про нараховану заробітну плату за січень 1988 року (хоча довідка стосується саме цього місяця), а містять лише дані про період з лютого 1988 року по травень 1988 року. У лютому 1988 року відображено нарахування в особового рахунку у рядку 8 виплат за І – 576,97 грн, ХІІ – 181,57 грн (а.с.52). 
Відтак відсутні підстави для задоволення позову.
Суд першої інстанції в повній мірі встановив фактичні обставини справи, надав об`єктивний та обґрунтований їх аналіз з урахуванням доводів наведених як позивачем так і відповідачем, у зв`язку з чим, відсутні підстави вважати, що обставини справи встановлено не повно чи неправильно, а отже і наведені скаржником доводи в апеляційній скарзі щодо цього не спростовують правильних по суті висновків суду першої інстанції.
Відповідно до статті 316 КАС суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду – без змін, якщо визнає, що суд правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Підсумовуючи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що суд першої інстанції при вирішенні даного публічно-правового спору правильно встановив фактичні обставини справи та надав їм належну правову оцінку. 
Керуючись статтями 308, 311, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 КАС суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Тернопільського окружного адміністративного суду від 26 червня 2025 року – без змін.
Постанова набирає законної сили з дати її ухвалення та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених пунктом 2 частини п`ятої статті 328 КАС.

Суддя-доповідач	 	В. Я. Качмар 	
судді	 	Л. Я. Гудим 	
 	 	Т. В. Онишкевич