707/2737/26 
3/707/703/26 
П О С Т А Н О В А 
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

13 липня 2026 року        м. Черкаси
Суддя Черкаського районного суду Черкаської області Волкова Н.С., розглянувши матеріали справи про адміністративне правопорушення, які надійшли від Відділу поліцейської діяльності № 1 Черкаського районного управління поліції відносно ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , 
про притягнення до адміністративної відповідальності за вчинення адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, -
за участю: ОСОБА_1 , 
захисника адвоката Мартьянова В.І.,
ВСТАНОВИВ:
Згідно з протоколом про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 №695442 від 17.06.2026, 19.07.2025 о 22 год. 40 хв. на автомобільній дорозі Н-16 Золотоноша-Черкаси-Сміла-Умань 41 км у напрямку м. Черкаси, водій ОСОБА_1 , керуючи транспортним засобом Volkswagen Golf, д.н.з. НОМЕР_1 , не дотримався вимог пп.12.3, 12.6 б ПДР України та допустив зіткнення з автомобілем ДАФ н.з. НОМЕР_2 з причепом ЧМЗАП н.з. НОМЕР_3 під керуванням ОСОБА_2 , при ДТП автомобілі отримали механічні пошкодження з матеріальними збитками, за що відповідальність передбачена ст. 124 КУпАП.
ОСОБА_1 в судовому засіданні пояснив, що у межах кримінального провадження, яке було відкрите за даним фактом ДТП, під час його допиту слідчим він зазначив, що його швидкість становила до 100 км, тобто він відповів, що його швидкість була менша. Щодо екстреного гальмування, то він одразу його застосував. Просив провадження закрити за відсутністю складу адміністративного правопорушення.
Захисник адвокат Мартьянов В.І. в судовому засіданні пояснив, що в основу вказаного протоколу про адміністративне правопорушення відносно ОСОБА_1 покладено висновок експерта за результатами проведеного автотехнічного дослідження від 05.06.2026 № СТ/170Д-26, складеного на підставі заяви адвоката іншого учасника ДТП ОСОБА_2 – адвоката Гамова В.В. Прокол про адміністративне правопорушення складено 17.06.2026, у той час як ДТП сталася 19.07.2025, тобто пройшов вже майже рік від дати події. Вказаний висновок експерта не належним та допустимим доказом у справі, оскільки під час допиту ОСОБА_2 у межах кримінального провадження останній повідомив слідчому, що його швидкість руху складала 3 км/год. Водночас, згідно додаткового пояснення ОСОБА_2 , яке він надав адвокату та яке було взяте до уваги експертом, ОСОБА_2 змінив свої пояснення та вказав, що його швидкість руху вже становила 15 км/год. Це вплинуло на зміну зупиночного шляху. Крім того, додаткове пояснення ОСОБА_2 , надане адвокату, яке експерт взяв до уваги, є припущенням, оскільки відсутній відеозапис, яким би було зафіксовано рух транспортних засобів. Щодо швидкості руху автомобіля ОСОБА_1 , то таку швидкість ніхто не вимірював, слідчий експеримент не проводився, всупереч цьому експертом було взято до уваги за основу швидкість руху ОСОБА_1 100 км/год, яку до того ж було вказано як приблизну. Тобто висновок експерта не є належним та допустимим доказом та містить суб`єктивні вихідні дані, просив провадження закрити за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. 
Розглянувши протокол про адміністративне правопорушення, заслухавши пояснення особи, що притягається до адміністративної відповідальності, його захисника, дослідивши матеріали справи, суд виходить з такого.
Основним для вирішення справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення складу правопорушення. Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст.245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Суд, згідно з положеннями ст. ст.280, 283 КУпАП, повинен з`ясувати обставини, що мають значення для правильного вирішення справи, зокрема, чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні та чи підлягає вона адміністративній відповідальності за нормою закону, зазначеною в протоколі про адміністративне правопорушення.
Відповідно до ст. 124 КУпАП відповідальність настає за порушення учасниками дорожнього руху правил дорожнього руху, що спричинило пошкодження транспортних засобів, вантажу, автомобільних доріг, вулиць, залізничних переїздів, дорожніх споруд чи іншого майна.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Доказами в справі про адміністративне правопорушення відповідно до ст. 251 КУпАП, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Проте, до матеріалів справи, не долучено достатньо належних доказів на підставі яких у визначеному законом порядку можливо встановити наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Як доказ вини ОСОБА_1 до матеріалів справи долучено: висновок експертного дослідження від 05.06.2026 № СТ/170Д-26, складеного на підставі заяви адвоката іншого учасника ДТП ОСОБА_2 – адвоката Гамова В.В., протокол про прийняття заяви про кримінальне правопорушення від ОСОБА_2 від 11.06.2026, письмові пояснення ОСОБА_2 від 11.06.2026, копія протоколу про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_2 та копія плану-схеми огляду місця події від 20.07.2025. 
Інших доказів на підтвердження винуватості ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого 124 КУпАП суду надано не було.
Вирішуючи питання щодо допустимості доказу - висновку експерта від 05.06.2026 № СТ/170Д-26, суд приходить до такого. 
Судова експертиза - це дослідження на основі спеціальних знань у галузі науки, техніки, мистецтва, ремесла тощо об`єктів, явищ і процесів з метою надання висновку з питань, що є або будуть предметом судового розгляду. (стаття 1 Закону України «Про судову експертизу»).
Висновок судового експерта відповідно до статті 251 КУпАП є одним із засобів встановлення фактичних даних, на підставі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) (суд) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність цієї особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до статті 252 КУпАП орган (посадова особа) оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Таким чином, висновок експерта для суду не є обов`язковим, не має наперед встановлений сили чи переваги над іншими доказами у справі та оцінюється судом за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в сукупності, керуючись законом і правосвідомістю.
Суд зауважує, що висновок експертного дослідження від 05.06.2026 № СТ/170Д-26, складений на замовлення адвоката іншого учасника ДТП ОСОБА_2 – адвоката Гамова В.В. При складенні вищезазначеного висновку експерта були порушені права іншого учасника ДТП – ОСОБА_1 , оскільки експертиза була проведена без залучення ОСОБА_1 , він не повідомлявся про проведення такого дослідження та не надавав свої пояснення, що свідчить про те, що висновок експерта не ґрунтується на належних, об`єктивних та достовірних вихідних даних.
У вихідних даних, що зафіксовані у висновку судового експерта ОСОБА_3 , експертом враховані додаткові пояснення іншого учасника події ОСОБА_2 , з яких вбачається невідповідність його поясненням, які він надав як свідок у кримінальному провадженні стосовно швидкості руху його автомобіля на час ДТП.
Крім того, додаткові пояснення було відібрано лише у ОСОБА_2 , які експерт взяв до уваги, однак у ОСОБА_1 будь-яких пояснень не відбиралось та експертиза проведена без огляду транспортних засобів.
Враховуючи викладене, суд вважає за неможливе прийняти до уваги висновок експертного дослідження від 05.06.2026 № СТ/170Д-26 в частині питань щодо дій водія ОСОБА_1 , оскільки зазначені у ньому вихідні дані не ґрунтуються на належних і достовірних вихідних даних, а тому даний висновок експерта не може бути визнаний як допустимий доказ відповідно до ст. 251 КУпАП.
Відповідно до постанови ВСУ у справі №204/8036/16-а(2а/204/27/17) від 19.02.2020, адміністративне правопорушення - це вчинок, який має форму або дії, або бездіяльності. Проте щоб вчинок можна було кваліфікувати як адміністративне правопорушення, він повинен мати сукупність юридичних ознак, що визначають склад правопорушення. Наявність усіх ознак правопорушення є єдиною підставою для притягнення правопорушника до відповідальності. Якщо відсутня хоча б одна з ознак правопорушення, особа не може бути притягнута до відповідальності.
При цьому в процесі доказування вини, доцільно керуватись принципом «поза розумним сумнівом», зміст якого сформульований у п. 43 рішення Європейського суду з прав людини (ЄСПЛ) від 14.02.2008 р. у справі «Кобець проти України»(з відсиланням на первісне визначення цього принципу у справі «Авшар проти Туреччини» (Avsar v. Turkey), п. 282. Відтак, доказування має випливати із сукупності ознак чи неспростовних презумпцій, достатньо вагомих, чітких та узгоджених між собою, а за відсутності таких ознак не можна констатувати, що винуватість обвинуваченого доведено поза розумним сумнівом.
Відповідно до ст. 129 Конституції України, суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Дотримання цих вимог є необхідним елементом процесуальної форми судового розгляду, забезпечує реалізацію закріплених уст. 7 КПК таких засад кримінального провадження, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості, забезпечення доведеності вини та право на захист.
Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.
Згідно пункту 4Рішення Конституційного Суду України від 22 грудня 2010 року №23-рп/2010 конституційний принцип правової держави передбачає встановлення правопорядку, який повинен гарантувати кожному утвердження і забезпечення прав і свобод людини (статті 1, 3, частина друга статті 19 Основного Закону України). Конституція України визначає основні права і свободи людини і громадянина та гарантії їх дотримання і захисту, зокрема: … юридична відповідальність особи має індивідуальний характер (частина друга статті 61); обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях; усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь (частина третя статті 62); конституційні права і свободи людини і громадянина не можуть бути обмежені, крім випадків, передбачених Конституцією України(частина перша статті 64).
У відповідності до п. 4.1 вказаного Рішення, Конституційний Суд України на підставі наведеного дійшов висновку, що адміністративна відповідальність в Україні та процедура притягнення до адміністративної відповідальності ґрунтуються на конституційних принципах та правових презумпціях, які зумовлені визнанням і дією принципу верховенства права в Україні.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на доказах, одержаних незаконним шляхом, а також на припущеннях. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на її користь.
Слід зауважити, що право на справедливий суд гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятою Радою Європи 04.11.1950, ратифікованою Україною 17.07.1997, відповідно до неї суд встановлює обґрунтованість будь-якого висунутого проти особи обвинувачення.
Стандарт доведення вини «поза розумним сумнівом» означає, що при доведенні винуватості особи не повинно залишатися жодного «розумного сумніву» в цьому, тоді як наявність такого «розумного сумніву» у винуватості особи є підставою для його виправдання. Недоведена вина прирівнюється до доведеної невинуватості.
Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП, провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутність події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно з ч.1 п. 3 ст.284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП виносить постанову про закриття справи.
За встановлених у судовому засіданні обставин, у діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченогост.124 КУпАП у зв`язку з недоведеністю, а тому наявні підстави для закриття провадження у справі.
Керуючись ст.ст.247, 252, 283-285, 287 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , за ст. 124КУпАП - закрити на підставі п.1 ч. 1 ст. 247КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Черкаський районний суду Черкаської області шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя:  Н.  С.  Волкова