Головуючий І інстанції: Григоров Д.В.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

04 вересня 2026 р. | Справа № 520/4667/26
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді Катунова В.В.,
Суддів: Мінаєвої К.В. , Фоміної Л.О. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою ОСОБА_1 на рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.05.2026, по справі № 520/4667/26
за позовом ОСОБА_1 
до Головного управління Національної поліції в Харківській області 
про визнання протиправними та скасування наказів, поновлення на посаді, стягнення середнього заробітку за час вимушеного прогулу,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 звернувся до суду з адміністративним позовом, в якому просив:
- визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 28.01.2026 № 114 “Про застосування дисциплінарного стягнення до поліцейського ГУНП в Харківській області”, яким застосовано до помічника чергового чергової частини відділення поіції № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області - старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0081790) дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції;
- визнати протиправним та скасувати Наказ Головного управління Національної поліції в Харківській області від 13.02.2026 № 95 о/с “По особовому складу” про звільнення, у зв`язку з реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, старшого сержанта поліції ОСОБА_1 (0081790), помічника чергового чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, з 13.02.2026;
- поновити старшого сержанта поліції ОСОБА_1 на службі в поліції на посаді помічника чергового чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, з 13.02.2026;
- стягнути з Головного управління Національної поліції в Харківській області за рахунок бюджетних асигнувань, на користь ОСОБА_1 середній заробіток за час вимушеного прогулу з 14.02.2026 по день поновлення на посаді. 
В обгрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначив, що вважає оскаржувані накази незаконними та необгрунтованими, а своє звільнення зі служби в Національній поліції протиправним. Зокрема, вказувалося, що висновки відповідача не відповідають фактичним обставинам справи, їх здійснено без урахування всіх обставин, що мають значення для прийняття рішення, упереджено, а тому застосування дисциплінарного стягнення не відповідає меті таких стягнень - за вчинення протиправних винних дій.
Рішенням Харківського окружного адміністративного суду від 06.05.2026 в задоволенні адміністративного позову відмовлено.
Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач подав апеляційну скаргу.
В обґрунтування вимог апеляційної скарги зазначає, що висновки щодо “небажання” проходити службу не відповідають дійсним обставинам справи і є суб`єктивним припущенням суду; не було враховано, що позивача звільнено за невиконання функціональних обов`язків, з якими його не ознайомлено; не враховано, що посада помічника чергового за своєю сутністю полягає в добових чергуваннях на яких і виконуються функціональні обов`язки.
Також, вказав, що суд першої інстанції не враховав, що відповідачем жодним чином не доведено, що за характером посади, позивач мав обов`язок бути на службі 01.01.2026 у період часу з 09.00 до 13.00 та з 14.00 до 18.00, 02.01.2026 у період часу з 09.00 до 13.00 та з 14.00 до 18.00, 03.01.2026 у період часу з 09.00 до 13.00 та з 14.00 до 18.00 (за загальним розпорядком); не було надано жодної оцінки підставам звільнення, а саме порушення приписів пункту 2 наказу ГУНП в Харківській області від 24.03.2025 № 875 «Про заходи зміцнення службової дисципліни та затвердження Положения про розподіл службового часу для поліцейських ГУНП в Харківській області та організацію службової діяльності» та пункту 2 розділу III та пункту 1 розділу VIII Положення; не враховано, що обов`язок помічника чергового бути на службі за загальним розпорядком, не передбачено вказаним Наказом/Положенням, натомість він встановлює позмінне залучення поліцейських, які виконують свої службові (посадові) обов`язки в змінному режимі, та/або поліцейські, яких включено до графіку чергувань.
Стверджує, що судом не було враховано, що відповідачем не доведено повідомлення позивача та, як наслідок його обізнаність, бути на службі поза обов`язками посади; не було враховано, що обов`язок повідомити про умови служби, ознайомити з обов`язками, графіками чергувань, допустити до посади покладено на роботодавця, а в даному випадку за висновками суду позивач повинен був сам знати або здогадатися, що він має бути на службі поза посадою або проявити ініціативу з ознайомлення з функціональними обов`язками. 
Також зазначив, що не надано оцінку чи розповсюджується на позивача загальний розпорядок для поліцейських, встановлений вказаним Положенням, з оскільки згідно функціональних обов`язків позивача (надано до матеріалів справи) посада віднесена до категорії робітники; відповідачем жодним чином не доведено обов`язку позивача за характером посади бути на службі у дні, зазначені в наказі.
Відповідач, ГУ НП в Харківській області, надав відзив на апеляційну скаргу, відповідно до змісту якого просив апеляційну скаргу ОСОБА_1 залишити без задоволення, а рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.05.2026 без змін. 
Згідно п. 3 ч. 1 ст. 311 КАС України, суд апеляційної інстанції може розглянути справу без повідомлення учасників справи (в порядку письмового провадження) за наявними у справі матеріалами, якщо справу може бути вирішено на підставі наявних у ній доказів, у разі подання апеляційної скарги на рішення суду першої інстанції, які ухвалені в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін (у порядку письмового провадження).
Враховуючи те, що апеляційну скаргу подано на рішення суду першої інстанції, ухвалене в порядку спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін, суд апеляційної інстанції вважає за можливе розглянути справу в порядку письмового провадження за наявними у справі матеріалами.
Заслухавши суддю-доповідача, перевіривши законність і обґрунтованість рішення суду першої інстанції в межах доводів та вимог апеляційної скарги, суд апеляційної інстанції вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з таких мотивів.
Судом першої інстанції встановлено, що Позивач ОСОБА_1 проходив службу в Національній поліції України, обіймав посаду поліцейського відділу реагування патрульної поліції Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області. 
11.09.2025р. під час несення служби в с. Осиново Куп`янського району Харківської області в спільному наряді з поліцейськими полку особливого призначення ГУНП в Харківській області, під час виїзду на проведення евакуації в с. Мирне Кіндрашівської СТГ за зверненням громадянки про евакуацію її маломобільного брата, позивач потрапив під атаку ворожих дронів. Під час вказаних подій ОСОБА_1 отримав вибухову травму, акуботравму. У зв`язку з отриманими травмами позивач знаходився на стаціонарному лікуванні.
03.10.2025р. позивач пройшов медичний огляд у медичній (військово- лікарській) комісії ДУ “ТМО МВС України по Харківській області”. Оглядом було встановлено наслідки вибухової травми 11.09.2025р.. Згідно Довідки від 03.10.2025 № 780, складеної за результатом огляду “Придатний до служби в поліції, непридатний на посаді поліцейського відділу реагування патрульної поліції Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області.”
Наказом ГУНП в Харківській області від 26.12.2025 № 833 о/с старший сержант поліції ОСОБА_1 був переміщений на посаду помічника чергового чергової частини ВП № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області.
Підставою для прийняття такого рішення слугував наведений вище висновок медичної (військово-лікарської комісії (довідка від 03.10.2025 № 780), згідно з якого його було визнано придатним на службі в поліції, але непридатним на посаді поліцейського відділу реагування патрульної поліції Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області.
З наказом ГУНП в Харківській області від 26.12.2025 № 833 о/с старший сержант поліції ОСОБА_1 був ознайомлений, як в усній, так і в письмовій формі у встановлений законом термін, що сторонами у справі не заперечується. 
03.01.2026 та 05.01.2026 системою електронного документообігу на ім`я начальника Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області полковника поліції ОСОБА_2 надійшли рапорти від начальника чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 № 2105-2026 (814127), № 2104-2026 (816106) та № 3081- 2026 (817850), в яких зазначено, що ОСОБА_1 01.01.2026 в період часу з 09:00 до 13:00 та з 14:00 до 18:00, 02.01.2026 в період часу з 09:00 до 13:00 та з 14:00 до 16:45, 03.01.2026 в період часу з 09:00 до 13:00 та з 14:00 до 18:00 був відсутній на службі та до виконання своїх посадових (функціональних) обов`язків не приступив, про причини своєї відсутності на робочому місці не повідомив.
У зв`язку з наведеним заступником начальника ВП № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області підполковником поліції О. Педаном та начальником ЧЧ ВП № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області капітаном поліції І. Галінзовським 01.01.2026 № 584-2026, 02.01.2026 № 1883-2026, 03.01.2026 № ВД 2798 (817849) складені Акти про відсутність позивача на службі в місці дислокації відділення поліції № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області в с-щі Великий Бурлук Куп`янського району Харківської області та не виконанні своїх службових обов`язків працівника Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області з 09.00 по 13.00 та з 14.00 по 18.00.
На підставі надісланих рапортів наказом Куп`янського РВ ГУ НП в Харківській області від 06.01.2026 р. № 3 було призначено службове розслідування за викладеними фактами, для проведення службового розслідування створено дисциплінарну комісію. 
Згідно наданої інформації ДУ ТМО МВС по Харківській області від 15.01.2026 Вих. № 33/41-141 старший сержант поліції ОСОБА_1 в період з 31.12.2025 по 15.01.2026 за медичною допомогою до лікарів ДУ ТМО не звертався, документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність, виданих лікарями ДУ ТМО в зазначений період не отримував. 
В Електронному реєстрі листків непрацездатності Пенсійного фонду України, листки непрацездатності старшого сержанта поліції ОСОБА_1 з 31.12.2025 по 09.01.2026 не значаться (лист УФЗБО від 09.01.2026 № 105798-2026). 
З пояснення начальника відділення поліції № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_4 слідує, що згідно з наказу ГУНП в Харківській області від 26.12.2025 № 833 о/с до відділення поліції № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області переміщений на посаду помічника чергового чергової частини старший сержант поліції ОСОБА_1 , який до 08.01.2026 (на час складання пояснення) на службу не прибував, про що складено відповідні рапорти та акти про відсутність на службі працівника та невиконання ним функціональних обов`язків. Старший сержант поліції ОСОБА_1 був переміщений з Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області без будь-якого погодження з підполковником поліції ОСОБА_4 , у зв`язку з неможливістю проходження служби за попереднім місцем служби, згідно висновку ВЛК. Матеріальні цінності останній не отримував, за службовим транспортом, табельною вогнепальною та автоматичною зброєю не закріплений. За місцем мешкання останнього підполковник поліції ОСОБА_4 не перевіряв, так як місце його мешкання йому не відомо. Від начальника чергової частини ВП № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області підполковнику поліції ОСОБА_4 стало відомо, що старший сержант поліції ОСОБА_1 працювати в поліції не бажає, яким номером телефону користується вказаний працівник поліції підполковнику поліції ОСОБА_4 не відомо, з рапортом на звільнення старший сержант поліції ОСОБА_1 до нього не звертався, лише 05.01.2026 останній звернувся з рапортом на переміщення до іншого підрозділу ГУНП в Харківській області (розташованому в м. Харків).
З пояснення заступника начальника ВП № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_5 вбачається, що згідно наказу ГУНП в Харківській області від 26.12.2025 № 833 о/с до відділення поліції № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області переміщений на посаду помічника чергового чергової частини старший сержант поліції ОСОБА_1 . Даного працівника поліції підполковник поліції ОСОБА_5 не бачив та особисто не спілкувався. 
З пояснення начальника чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 вбачається, що після того, як вказаний працівник поліції був призначений на посаду помічника чергового чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, на службу останній не вийшов. Капітаном поліції ОСОБА_3 01.01.2026 та в подальші дні були складені рапорти та акти про невихід та невиконання своїх функціональних обов`язків старшого сержанта поліції ОСОБА_1 рапорти та акти. 05.01.2026 останній з`явився о 08 год. 45 хв. за місцем дислокації підрозділу відділення поліції № 1 Куп`янського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області. В розмові старший сержант поліції ОСОБА_1 заявив капітану поліції ОСОБА_6 , що приступати до служби у відділенні поліції № 1 Куп`янського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області, не збирається. Також останній повідомив, що прибув з рапортом на переміщення до іншого підрозділу ГУНП в Харківській області і якщо йому не підпишуть такий рапорт, то він погоджується на звільнення за будь-яких умов. Знаходився старший сержант поліції ОСОБА_1 за місцем дислокації вищевказаного підрозділу 05.01.2026 до 10 год. 00 хв. Після чого виїхав з селища Великий Бурлук до м. Харків. В своєму поясненні капітан поліції ОСОБА_6 також повідомив про те, що будь-яке майно старший сержант поліції ОСОБА_1 не отримував, за службовим транспортним засобом не закріплений.
Опитаний під час проведення службового розслідування старший інспектор – черговий чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області майор поліції ОСОБА_7 пояснив, що 02.01.2026 він заступив на добове чергування, в якості старшого інспектора – чергового чергової частини вищевказаного підрозділу. За час чергування з 08 год. 00 хв. 02.01.2026 до 08 год. 00 хв. 03.01.2026 майор поліції ОСОБА_7 не бачив за місцем дислокації вищевказаного підрозділу старшого сержанта поліції ОСОБА_1 , за вказаний період останній на робочому місці був відсутній. Про причині відсутності на робочому місці останнього майору поліції ОСОБА_7 не відомо. Старший сержант поліції ОСОБА_1 не повідомляв про причини своєї відсутності на робочому місці майору поліції ОСОБА_7 .
Під час проведення службового розслідування опитаний старший інспектор – черговий чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського районного відділу поліції Головного управління Національної поліції в Харківській області старший сержант поліції ОСОБА_8 пояснив, що 01.01.2026 він заступив на добове чергування, в якості старшого інспектора – чергового чергової частини вищевказаного підрозділу. За час чергування з 08 год. 00 хв. 01.01.2026 до 08 год. 00 хв. 02.01.2026 старший сержант поліції ОСОБА_8 не бачив за місцем дислокації вищевказаного підрозділу старшого сержанта поліції ОСОБА_1 . За вказаний період останній на робочому місці був відсутній. Про причині відсутності на робочому місці останнього старшому сержанту поліції ОСОБА_8 не відомо. Старший сержант поліції ОСОБА_1 не повідомляв про причини своєї відсутності на робочому місці старшому сержанту поліції ОСОБА_8 
06.01.2026 старший сержант поліції ОСОБА_1 надав пояснення дисциплінарній комісії, написане власноручно на роздрукованому бланку, в якому пояснив, що не виходить на службу, у зв`язку із тим, що йому страшно, будь яких інших доповнень до свого пояснення не надавав ані в усній, ані в письмовій формі.
Службовим розслідуванням встановлено, що старший сержант поліції ОСОБА_1 був також відсутній на службі 05.01.2026, 06.01.2026, 07.01.2026, 08.01.2026, 09.01.2026, 10.01.2026, 12.01.2026, 13.01.2026, 14.01.2026 та 15.01.2026 про що складені відповідні Акти про відсутність на службі та невиконання своїх службових обов`язків працівника Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області.
Висновок службового розслідування складено 15.01.2026р. та ним підтверджено факт порушення службової дисципліни помічником чергового чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського РВП ГУ НП в Харківській області старшим сержантом поліції ОСОБА_1 , запропоновано застосувати до ОСОБА_1 дисциплінарне стягнення у виді звільнення зі служби в поліції. 
15.01.2026 зазначений висновок службового розслідування був затверджений начальником Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, а в подальшому виданий наказ ГУНП в Харківській області від 28.01.2026 № 114, яким до ОСОБА_1 за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився в порушенні частини 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію» , пункту 1 частини 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 8 -1, 8 частини 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, пункту 2 наказу ГУНП в Харківській області від 24.03.2025р. № 875 «Про заходи зміцнення службової дисципліни та затвердження Положення про розподіл службового часу для поліцейських ГУНП в Харківській області та організацію службової діяльності» та пункту 2 розділу ІІІ та пункту 1 розділу VIII Положення, вимог Присяги працівника поліції, застосовано дисциплінарне стягнення у вигляді звільнення зі служби в поліції.
З метою реалізації застосованого дисциплінарного стягнення 13.02.2026р. наказом ГУНП в Харківській області № 95 о/с ОСОБА_1 було звільнено зі служби в поліції за пунктом 6 частини 1 статті 77 Закону України «Про Національну поліцію» з 13.02.2026. 
Відмовляючи у задоволенні позову суд першої інстанції вважав, що спірний наказ прийнято обґрунтовано, із урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення. 
Надаючи правову оцінку обставинам справи та доводам апелянта, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.
Статтею 43 Конституції України передбачено, зокрема, що кожен має право на працю, що включає можливість заробляти собі на життя працею, яку він вільно обирає або на яку вільно погоджується. Громадянам гарантується захист від незаконного звільнення.
Правові засади організації та діяльності Національної поліції України, статус поліцейських, а також порядок проходження служби в Національній поліції України визначає Закон України "Про Національну поліцію" від 02.07.2015 № 580-VIII (далі по тексту - Закон №580-VIII, в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин).
Відповідно до ч.1 ст.1 Закону № 580-VIII Національна поліція України - це центральний орган виконавчої влади, який служить суспільству шляхом забезпечення охорони прав і свобод людини, протидії злочинності, підтримання публічної безпеки і порядку.
Статтею 3 Закону №580-VIII визначено, що у своїй діяльності поліція керується Конституцією України, міжнародними договорами України, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, цим та іншими законами України, актами Президента України та постановами Верховної Ради України, прийнятими відповідно до Конституції та законів України, актами Кабінету Міністрів України, а також виданими відповідно до них актами Міністерства внутрішніх справ України, іншими нормативно-правовими актами.
Рівень довіри населення до поліції є основним критерієм оцінки ефективності діяльності органів і підрозділів поліції (ч.3 ст.11 Закону № 580-VIII).
Відповідно до ч.1 ст.17 Закону № 580-VIII поліцейським є громадянин України, який склав Присягу поліцейського, проходить службу на відповідних посадах у поліції і якому присвоєно спеціальне звання поліції.
Статтею 18 Закону №580-VIII визначено обов`язки поліцейського, зокрема, поліцейський зобов`язаний: неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського; професійно виконувати свої службові обов`язки відповідно до вимог нормативно-правових актів, посадових (функціональних) обов`язків, наказів керівництва.
Частиною 1 ст.19 Закону № 580-VIII передбачено, що у разі вчинення протиправних діянь поліцейські несуть кримінальну, адміністративну, цивільно-правову, матеріальну та дисциплінарну відповідальність відповідно до закону, а також з урахуванням бойового імунітету, визначеного Законом України "Про оборону України".
Згідно з ч.1 ст.59 Закону №580-VIII служба в поліції є державною службою особливого характеру, яка є професійною діяльністю поліцейських з виконання покладених на поліцію повноважень.
Підстави та порядок притягнення поліцейських до дисциплінарної відповідальності, а також застосування до поліцейських заохочень визначаються Дисциплінарним статутом Національної поліції України, що затверджується законом (ч.2 ст.19 Закону № 580-VIII).
Відповідно до ч.2 ст.24 Закону №580-VIII у разі виникнення загрози державному суверенітету України та її територіальної цілісності, а також у ході відсічі збройної агресії проти України органи та підрозділи, що входять до системи поліції, відповідно до законодавства України беруть участь у виконанні завдань територіальної оборони, забезпеченні та здійсненні заходів правового режиму воєнного стану у разі його оголошення на всій території України або в окремій місцевості.
Статтею 60 Закону №580-VIII передбачено, що відносини, що виникають у зв`язку зі вступом, проходженням та припиненням служби в поліції, регулюються цим Законом та іншими нормативно-правовими актами з питань проходження служби в поліції.
Законом України Про Дисциплінарний статут Національної поліції України від 15.03.2018 № 2337-VIII затверджено Дисциплінарний статут Національної поліції України (далі - Дисциплінарний статут, у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин), який визначає сутність службової дисципліни в Національній поліції України, повноваження поліцейських та їхніх керівників з її додержання, види заохочень і дисциплінарних стягнень, а також порядок їх застосування та оскарження.
Відповідно до ч.1 ст.1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Згідно з ч.2 ст.1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна ґрунтується на створенні необхідних організаційних та соціально-економічних умов для чесного, неупередженого і гідного виконання обов`язків поліцейського, повазі до честі і гідності поліцейського, вихованні сумлінного ставлення до виконання обов`язків поліцейського шляхом зваженого застосування методів переконання, заохочення та примусу.
Відповідно до ч.3 ст.1 Дисциплінарного статуту, службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених ст.18 Закону №580-VIII, зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; поважати права, честь і гідність людини, надавати допомогу та запобігати вчиненню правопорушень; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; вживати заходів до негайного усунення причин та умов, що ускладнюють виконання обов`язків поліцейського, та негайно інформувати про це безпосереднього керівника; утримуватися від дій, що перешкоджають іншим поліцейським виконувати їхні обов`язки, а також які підривають авторитет Національної поліції України; утримуватися від висловлювань та дій, що порушують права людини або принижують честь і гідність людини; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; підтримувати рівень своєї підготовки (кваліфікації), необхідний для виконання службових повноважень; берегти службове майно, забезпечувати належний стан зброї та спеціальних засобів; поважати честь і гідність інших поліцейських і працівників поліції, надавати їм допомогу та стримувати їх від вчинення правопорушень; дотримуватися правил носіння однострою та знаків розрізнення; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни, інформувати його про виявлені порушення, у тому числі вчинені іншими працівниками поліції; під час несення служби поліцейському заборонено перебувати у стані алкогольного, наркотичного та/або іншого сп`яніння.
Згідно з ч.ч.1-3 ст.4 Дисциплінарного статуту, наказ є формою реалізації службових повноважень керівника, згідно з якими визначаються мета і предмет завдання, строк його виконання та відповідальна особа. Наказ має бути чітко сформульований і не може допускати подвійного тлумачення.
Наказ, прийнятий на основі Конституції та законів України і спрямований на їх виконання, віддається (видається) керівником під час провадження ним управлінської діяльності з метою виконання покладених на нього завдань та здійснення функцій відповідно до наданих повноважень.
Наказ може віддаватися усно чи видаватися письмово, у тому числі з використанням технічних засобів зв`язку.
За порушення службової дисципліни поліцейські незалежно від займаної посади та спеціального звання несуть дисциплінарну відповідальність згідно з цим Статутом (ч. 1 ст. 11 Дисциплінарного статуту).
Дисциплінарним проступком визнається протиправна винна дія чи бездіяльність поліцейського, що полягає в порушенні ним службової дисципліни, невиконанні чи неналежному виконанні обов`язків поліцейського або виходить за їх межі, порушенні обмежень та заборон, визначених законодавством для поліцейських, а також у вчиненні дій, що підривають авторитет поліції (ст.12 Дисциплінарного статуту).
Відповідно до ч.ч.1,2 ст.13 Дисциплінарного статуту, дисциплінарне стягнення є засобом підтримання службової дисципліни, що застосовується за вчинення дисциплінарного проступку з метою виховання поліцейського, який його вчинив, для безумовного дотримання службової дисципліни, а також з метою запобігання вчиненню нових дисциплінарних проступків. Дисциплінарне стягнення має індивідуальний характер та не застосовується до поліцейського, вина якого у вчиненні дисциплінарного проступку не встановлена у визначеному порядку або який діяв у стані крайньої необхідності чи необхідної оборони.
Частиною 3 ст.13 Дисциплінарного статуту передбачено, що до поліцейських можуть застосовуватися такі види дисциплінарних стягнень: зауваження; догана; сувора догана; попередження про неповну службову відповідність; пониження у спеціальному званні на один ступінь; звільнення з посади; звільнення із служби в поліції.
Згідно з ч. 1-4 ст. 14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування - це діяльність із збирання, перевірки та оцінки матеріалів і відомостей про дисциплінарний проступок поліцейського.
Службове розслідування проводиться з метою своєчасного, повного та об`єктивного з`ясування всіх обставин вчинення поліцейським дисциплінарного проступку, встановлення причин і умов його вчинення, вини, ступеня тяжкості дисциплінарного проступку, розміру заподіяної шкоди та для підготовки пропозицій щодо усунення причин вчинення дисциплінарних проступків.
Службове розслідування призначається за письмовим наказом керівника, якому надані повноваження із застосування до поліцейського дисциплінарного стягнення.
Підставою для призначення службового розслідування є заяви, скарги та повідомлення громадян, посадових осіб, інших поліцейських, засобів масової інформації, рапорти про вчинення порушення, що має ознаки дисциплінарного проступку, або безпосереднє виявлення ознак такого проступку посадовою особою поліції, за наявності достатніх даних, що вказують на ознаки дисциплінарного проступку.
Відповідно до ч.6 ст.14 Дисциплінарного статуту, службове розслідування проводиться на засадах неупередженості та рівності всіх поліцейських перед законом незалежно від займаної посади, спеціального звання, наявних у них державних нагород та заслуг перед державою.
Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України встановлюється Міністерством внутрішніх справ України (ч.10 ст.14 Дисциплінарного статуту).
Згідно ст.15 Дисциплінарного статуту, проведення службових розслідувань за фактом порушення поліцейським службової дисципліни здійснюють дисциплінарні комісії.
Згідно з ч.3 ст.19 Дисциплінарного статуту, під час визначення виду стягнення дисциплінарна комісія враховує характер проступку, обставини, за яких він був вчинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби.
Указом Президента України від 24.02.2022 № 64/2022, який затверджено Законом України № 2102-IX від 24.02.2022, у зв`язку з військовою агресією російської федерації проти України, на підставі пропозиції Ради національної безпеки і оборони України, відповідно до пункту 20 частини першої статті 106 Конституції України, Закону України "Про правовий режим воєнного стану", введено в Україні воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року строком на 30 діб, який в подальшому продовжувався та діє станом на дату розгляду цієї справи судом.
Розділом V Дисциплінарного статуту визначено особливості проведення службового розслідування в період дії воєнного стану.
Відповідно до ч.1 ст.26 Дисциплінарного статуту, у період дії воєнного стану службове розслідування проводиться з дотриманням вимог цього Статуту з урахуванням особливостей, визначених цим розділом. Службове розслідування призначається та проводиться у формі письмового провадження.
Частинами 6 ст.26 Дисциплінарного статуту передбачено, що службове розслідування вважається завершеним у день затвердження керівником, який призначив службове розслідування, чи особою, яка його заміщує, висновку за результатами службового розслідування.
Наказом Міністерства внутрішніх справ України від 07.11.2018 № 893 затверджено Порядок проведення службових розслідувань у Національній поліції України (далі - Порядок №893), який, зокрема, містить положення аналогічні вищенаведеним нормам Дисциплінарного статуту.
Окрім того, п. 4 Розділу V Порядку № 893 передбачено, що службове розслідування має встановити: наявність чи відсутність складу дисциплінарного проступку в діянні (дії чи бездіяльності) поліцейського, з приводу якого (якої) було призначено службове розслідування; наявність чи відсутність порушень положень законів України чи інших нормативно-правових актів, організаційно-розпорядчих документів або посадових інструкцій; ступінь вини кожної з осіб, що вчинили дисциплінарний проступок; обставини, що пом`якшують або обтяжують ступінь і характер відповідальності поліцейського чи знімають безпідставні звинувачення з нього; відомості, що характеризують поліцейського, а також дані про наявність або відсутність у нього дисциплінарних стягнень; вид і розмір заподіяної шкоди; причини та умови, що призвели до вчинення дисциплінарного проступку.
Відповідно до п. 1 Розділу VII Порядку №893 у разі якщо за результатами розгляду матеріалів службового розслідування (справи) дисциплінарна комісія встановить наявність у діях (бездіяльності) поліцейського дисциплінарного проступку, керівнику, який призначив службове розслідування, вносяться пропозиції щодо накладення на поліцейського дисциплінарного стягнення.
Уповноважений керівник, враховуючи характер проступку, обставини, за яких він був учинений, особу порушника, ступінь його вини, обставини, що пом`якшують або обтяжують відповідальність, попередню поведінку поліцейського, його ставлення до служби, визначає вид дисциплінарного стягнення, що підлягає застосуванню до поліцейського, та видає письмовий наказ про його застосування. У разі якщо керівник не уповноважений на застосування дисциплінарних стягнень, він порушує перед старшим прямим керівником клопотання про притягнення поліцейського до дисциплінарної відповідальності.
Застосування до поліцейського, винного в учиненні дисциплінарного проступку, дисциплінарних стягнень та їх виконання здійснюються з урахуванням вимог статей 19-22 Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
Отже, аналіз наведених правових норм дає підстави для висновку, що підставою для притягнення особи до дисциплінарної відповідальності є дисциплінарний проступок, сутність якого полягає у невиконанні чи неналежному виконанні службової дисципліни та означає недотримання Конституції і законів України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів, інших нормативно-правових актів та Присяги.
Колегія суддів зазначає, що правова оцінка судами правильності та обґрунтованості рішення про притягнення до дисциплінарної відповідальності повинна полягати насамперед у перевірці, чи прийняте таке рішення у межах повноважень, у порядку та спосіб, встановлені Конституцією України та законами України, чи дійсно у діях особи є встановлені законом підстави для застосування до неї дисциплінарного стягнення.
Наведене вище узгоджується з правовою позицією Верховного Суду, викладеною в постанові від 06.04.2023 у справі №620/4545/22 та у постанові від 22.02.2023 у справі №200/11036/20-а.
З матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 ознайомлено з наказом ГУ НП в Харківській області від 26.12.2026 № 833 о/с, яким позивача переміщено на посаду помічника чергового чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського районного відділу поліції ГУ НП в Харківській області.
Згідно з ч. 1,2 ст. 5 Дисциплінарного статуту поліцейський отримує наказ від керівника в порядку підпорядкованості та зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно його виконувати.
За відсутності можливості виконати наказ поліцейський зобов`язаний негайно повідомити про це безпосередньому керівнику з обґрунтуванням причин невиконання і повідомленням про вжиття заходів до подолання перешкод у виконанні наказу.
Проаналізувавши наведені вище правові норми, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що поліцейський зобов`язаний неухильно та у визначений строк точно виконувати отриманий від безпосереднього чи від прямого керівника наказ.
Разом з тим, суд апеляційної інстанції зауважує, що можливість неухильно та у визначений строк точно виконати отриманий наказ, безпосередньо пов`язаний з ознайомленням з цим наказом особою, якій він адресований.
Ознайомлення позивача з наказом підтверджується власноручним написом позивача на копії наказу (а. с. 94 зі звороту). Доказів оскарження наказу ГУ НП в Харківській області від 26.12.2026 № 833 о/с матеріали справи не містять.
Відповідно до наказу № 833 о/с від 26.12.2026 позивача переміщено на посаду помічника чергового чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського районного відділу поліції ГУ НП в Харківській області з 27.12.2025.
Підставою притягнення позивача до відповідальності слугувало те, що позивач не прибув на службу до ВП № 1 Куп`янського районного відділу поліції ГУНП в Харківській області, обов`язки поліцейського у період з 01.01.2026 по 15.01.2026 не виконував.
Факт відсутності ОСОБА_1 на службі у вказаний період підтверджується актами про відсутність на службі та не виконання своїх службових обов`язків працівника Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області, поясненнями заступника начальника ВП № 1 Куп`янського РВП ГУНП в Харківській області підполковника поліції ОСОБА_5 , начальника чергової частини ВП № 1 Куп`янського РВП ГУ НП в Харківській області капітана поліції ОСОБА_3 , старшого інспектора чергового чергової частини ВП № 1 Куп`янського РВП ГУ НП в Харківській області старшого сержанта поліції ОСОБА_8 . 
Згідно наданої інформації ДУ ТМО МВС по Харківській області від 15.01.2026 Вих. № 33/41-141 старший сержант поліції ОСОБА_1 в період з 31.12.2025 по 15.01.2026 за медичною допомогою до лікарів ДУ ТМО не звертався, документи, що засвідчують тимчасову непрацездатність, виданих лікарями ДУ ТМО в зазначений період не отримував.
Таким чином, колегія суддів приходить до висновку, що позивач був повідомлений про переміщення на посаду помічника чергового чергової частини відділення поліції № 1 Куп`янського районного відділу поліції ГУ НП в Харківській області з 27.12.2025, проте до місця служби не з`явився, що підтверджено належними доказами.
В свою чергу, позивач факт своєї відсутності на службі у вказаний час не заперечує. Доказів поважності відсутності позивача на службі матеріали справи не містять.
З висновку службового розслідування встановлено, що позивач своїми діями вчинив дисциплінарний проступок, що виразився в порушенні частини першої статті 64 ЗУ «Про Національну поліцію», п. 1 частини першої статті 18 ЗУ «Про Національну поліцію», п. 1, 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України, п. 8 ч. 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, п. 2 Наказу ГУ НП в Харківській області від 24.03.2025 № 875 «Про заходи зміцнення службової дисципліни та затвердження Положення про розподіл службового часу для поліцейських ГУ НП в Харківській області та організацію службової діяльності» та п. 2 Розділу 3 та п. 1 Розділу 8 Положення, вимог присяги працівника поліції. 
Відповідно до ч. 1 ст. 64 ЗУ «Про Національну поліцію» особа, яка вступає на службу в поліції, складає Присягу на вірність Українському народові такого змісту:
"Я, (прізвище, ім`я та по батькові), усвідомлюючи свою високу відповідальність, урочисто присягаю вірно служити Українському народові, дотримуватися Конституції та законів України, втілювати їх у життя, поважати та охороняти права і свободи людини, честь держави, з гідністю нести високе звання поліцейського та сумлінно виконувати свої службові обов`язки".
Пунктом 1 ч. 1 ст. 18 ЗУ «Про національну поліцію» визначено, що поліцейський зобов`язаний неухильно дотримуватися положень Конституції України, законів України та інших нормативно-правових актів, що регламентують діяльність поліції, та Присяги поліцейського.
Пунктом 1, 8 частини 3 статті 1 Дисциплінарного статуту Національної поліції України визначено, що службова дисципліна, крім основних обов`язків поліцейського, визначених статтею 18 Закону України "Про Національну поліцію", зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати і виконувати заходи безпеки під час несення служби, дотримуватися правил внутрішнього розпорядку.
Згідно з п. 2 наказу ГУ НП в Харківській області від 24.03.2025 № 875 «Про заходи зміцнення службової дисципліни та затвердження Положення про розподіл службового часу для поліцейських ГУ НП в Харківській області та організацію службової діяльності» поліцейські ГУ НП в Харківській області зобов`язані дотримуватися вимог, викладених у додатку до цього наказу – Положення про розподіл службового часу для поліцейських ГУ НП в Харківській області та організацію службової діяльності.
Відповідно до п. 2 розділу ІІІ Положення встановлюється п`ятиденний робочий тиждень з тривалістю роботи по днях: понеділок, вівторок, середа, четвер з 09:00 по 18:00 (у п`ятницю до 16:45). Вихідні дні – субота та неділя.
Відповідно до п. 1 Розділу VІІІ Положення у період воєнного стану правила розпорядку дня застосовуються з урахуванням особливостей, визначених цим розділом та /або окремим наказом про переведення особового складу на посилений варіант службової діяльності.
Відповідно до ч. 1 ст. 1 Дисциплінарного статуту службова дисципліна - дотримання поліцейським Конституції і законів України, міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України, актів Президента України і Кабінету Міністрів України, наказів Національної поліції України, нормативно-правових актів Міністерства внутрішніх справ України, Присяги поліцейського, наказів керівників.
Службова дисципліна базується на високій свідомості та зобов`язує кожного працівника поліції, зокрема дотримуватися законодавства, неухильно виконувати вимоги Присяги, статутів і наказів начальників; з гідністю і честю поводитися в позаслужбовий час, бути прикладом у дотриманні громадського порядку, припиняти протиправні дії осіб, які їх учиняють.
Невиконання чи неналежне виконання поліцейським службової дисципліни є дисциплінарним проступком, вчинення якого є підставою для дисциплінарної відповідальності.
Як зазначено у постанові Верховного Суду України від 29.04.2021 № 160/6819/21 службова дисципліна полягає у виконанні (дотриманні) законодавчих та підзаконних актів із питань службової діяльності та бездоганному і неухильному додержанні порядку та правил, що такими нормативними актами передбачені.
Крім цього, Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 № 320/3085/20 вказав, що працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.
Відповідно до висновків Верховного Суду, викладених в постанові від 07.03.2019 № 819/736/18 визначено, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, порушення яких утворює факт порушення Присяги. Під порушенням Присяги працівника поліції слід розуміти скоєння працівником поліції проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як носія влади, що призводить до приниження авторитету поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Частиною 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту встановлено, що службова дисципліна, зобов`язує поліцейського: бути вірним Присязі поліцейського, мужньо і вправно служити народу України; знати закони, інші нормативно-правові акти, що визначають повноваження поліції, а також свої посадові (функціональні) обов`язки; безумовно виконувати накази керівників, віддані (видані) в межах наданих їм повноважень та відповідно до закону; дотримуватися правил внутрішнього розпорядку; сприяти керівникові в організації дотримання службової дисципліни.
В свою чергу службовим розслідуванням встановлено, що ОСОБА_1 порушив службову дисципліну систематично не виходячи на службу без повідомлення причин своєї відсутності, та не виконуючи свої службові обов`язки.
Відповідно до постанови Верховного Суду України від 29.04.2021 № 160/6819/21 встановлено, що даним судом сформовано усталену практику, відповідно до якої підставою для застосування до поліцейського дисциплінарних стягнень є вчинення дій, що порушують службову дисципліну. Ці обставини, як і причини та умови, що їх зумовили, а також ступінь вини працівника органів поліції, з`ясовуються під час службового розслідування, за наслідками якого прямий начальник вирішує питання щодо наявності чи відсутності у діянні порушника складу дисциплінарного проступку, та, відповідно, вирішує питання щодо наявності підстав для притягнення його до дисциплінарної відповідальності, обґрунтувавши при цьому своє рішення у відповідному наказі, зокрема, в частині обрання виду стягнення серед установлених законом.
Верховний Суд у постанові від 14.04.2021 № 320/3085/20 зазначив, що працівник поліції має чітко усвідомлювати, що займана посада є виявом довіри народу, та повинен стверджувати і відстоювати честь і гідність звання поліцейського, несучи особисту відповідальність перед державою і суспільством. Має вживати заходів на підвищення авторитету та позитивного іміджу органів поліції. В особистій поведінці у службових та позаслужбових стосунках з людьми не допускати проявів жорстокого або принизливого ставлення до людей, бути зразком чесності, тактовності та внутрішньої дисциплінованості, оскільки проходження служби в поліції несумісне з неправомірною поведінкою, ігноруванням вимог Конституції, законів України та Дисциплінарного статуту.
Поняття службова дисципліна включає у себе не лише обов`язок особи належним чином виконувати свої службові обов`язки, а і обов`язок дотримуватися положень чинного законодавства України та Присяги працівника органу поліції.
За усталеною позицією Верховного Суду, сформованою на підставі аналізу норм Закону № 580-VIII та Дисциплінарного статуту НПУ (постанови Верховного Суду від 21.07.2022 в справі № 160/11795/20, від 17.10.2024 в справі № 420/3026/23, від 21.11.2024 в справі № 640/9688/22) із тексту Присяги поліцейського, неухильне дотримання якої визначено законом, випливає, що в основі поведінки працівника поліції закладені етичні, правові та службово-дисциплінарні норми поведінки, недодержання яких утворює факт порушення Присяги. Тому, складаючи Присягу, поліцейський покладає на себе не тільки певні службові зобов`язання, але й моральну відповідальність за їх виконання.
Порушення Присяги слід розуміти як скоєння поліцейським проступку (вчинку) проти інтересів служби, який суперечить покладеним на нього обов`язкам, підриває довіру до нього як до носія влади, що призводить до приниження авторитету органів поліції та унеможливлює подальше виконання ним своїх обов`язків.
Присяга поліцейського передбачає зобов`язання виконувати обов`язки сумлінно.
Тобто порушення Присяги - це несумлінне, недобросовісне виконання обов`язків поліцейським. Про несумлінність дій (бездіяльності) поліцейського свідчить невиконання обов`язків умисно або внаслідок недбалого ставлення до них.
Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 77 Закону України "Про Національну поліцію" визначено, що поліцейський звільняється зі служби в поліції, а служба в поліції припиняється: у зв`язку із реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України.
На підставі зазначеної норми права позивача було звільнено зі служби в поліції, а саме через реалізацією дисциплінарного стягнення у вигляді звільнення зі служби, накладеного відповідно до Дисциплінарного статуту Національної поліції України
В апеляційній скарзі позивач зазначив, що його не було ознайомлено з функціональними обов`язками, також зазначив, що відповідачем не доведено, що за характером посади, позивач мав обов`язок бути на службі 01.01.2026, 02.01.2026, 03.01.2026 у період часу з 09:00 до 13:00 та з 14:00 до 18:00, також вказав, що посада помічника чергового полягає в добових чергуваннях на яких і виконуються функціональні обов`язки, обов`язок повідомити про умови служби, ознайомити з обов`язками, графіками чергувань, допустити до посади покладено на роботодавця, крім того, зазначив, що судом першої інстанції не надано оцінки підставам звільнення, а також, стверджує, що не було надано оцінку чи розповсюджується на позивача загальний розпорядок для поліцейських, встановлений Положенням, оскільки згідно функціональних обов`язків позивача посада віднесена до категорії робітники.
Колегія суддів зазначає, що позивач був обізнаний про своє переміщення на іншу посаду та дату з якої його переміщено, оскільки його ознайомлено з наказом № 833 о/с від 26.12.2025. При цьому у період з 01.01.2026 до 15.01.2026 на службу не виходив, функціональні обов`язки не виконував, поважних причин своєї відсутності не повідомляв.
Щодо доводів про неознайомлення позивача з функціональними обов`язками, умовами служби, графіками чергувань, колегія суддів зазначає, що ЗУ «Про Національну поліцію», Дисциплінарний статут не встановлюють можливості ознайомлення поліцейського з функціональними обов`язками, умовами служби, графіками чергувань без його особистої присутності, надсилання вказаних документів поштою або засобами електронної комунікації законодавством не передбачено.
Крім того, колегія суддів зазначає, що посада помічника чергового відноситься до молодшого складу поліції відповідно до наказу НПУ № 142 від 04.12.2015.
З урахування вищевикладеного, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що дисциплінарна комісія під час службового розслідування відносно позивача встановила та з`ясувала усі обставини, події та правомірно притягнула позивача до дисциплінарної відповідальності за вчинення дисциплінарного проступку, що виразився у відсутності на службі без поважних причин з 01.01.2026 року по 15.01.2026 року, тим самим скоївши прогули, в порушення вимог частини 1 ст. 64 Закону України «Про Національну поліцію» , пункту 1 частини 1 ст. 18 Закону України «Про Національну поліцію», пункту 8 -1, 8 частини 3 ст. 1 Дисциплінарного статуту, пункту 2 наказу ГУНП в Харківській області від 24.03.2025р. № 875 «Про заходи зміцнення службової дисципліни та затвердження Положення про розподіл службового часу для поліцейських ГУНП в Харківській області та організацію службової діяльності» та пункту 2 розділу ІІІ та пункту 1 розділу VIII Положення, вимог Присяги працівника поліції та враховуючи порушення, яке було встановлені дисциплінарною комісією та відображено у висновку службового розслідування ГУНП в Харківській області, відтак накази № 114 від 28.01.2026 року та № 95 о/с від 13.02.2026 року є правомірними.
Під час розгляду справи не встановлено обставин, які б указували на те, що висновки відповідача, які покладено в основу оскаржуваних наказів не підтверджені доказами або ж помилкові щодо фактів.
Таким чином, колегія суддів вважає, що рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийняте на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, та ухваленим з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін.
Інші доводи та заперечення сторін на висновки колегії суддів не впливають.
Відповідно до п. 30. Рішення Європейського Суду з прав людини у справі "Hirvisaari v. Finland" від 27 вересня 2001 р., рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя.
Колегія суддів також враховує позицію ЄСПЛ (в аспекті оцінки аргументів апелянта), сформовану у справі Серявін та інші проти України (№ 4909/04): згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішеннях судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються; хоча пункт 1 статті 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтовувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожен аргумент; міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення (рішення у справі Руїс Торіха проти Іспанії (RuizTorijav. Spain) № 303-A, пункт 29).
Також згідно з п. 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень, обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції належним чином оцінив надані докази і на підставі встановленого, обґрунтовано відмовив у задоволенні адміністративного позову.
Відповідно до ч.1 ст. 242 КАС України, рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим.
Колегія суддів вважає, що рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.05.2026 по справі № 520/4667/26 відповідає вимогам ст. 242 КАС України, а тому відсутні підстави для його скасування та задоволення апеляційних вимог позивача.
Згідно ч. 1 ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
На підставі викладеного, колегія суддів, погоджуючись з висновками суду першої інстанції, вважає, що суд дійшов вичерпних юридичних висновків щодо встановлення фактичних обставин справи і правильно застосував до спірних правовідносин сторін норми матеріального та процесуального права. 
Керуючись ст. ст. 243, 250, 311, 315, 316, 321 Кодексу адміністративного судочинства України, суд, -
ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ОСОБА_1 - залишити без задоволення.
Рішення Харківського окружного адміністративного суду від 06.05.2026 по справі № 520/4667/26 залишити без змін . 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п. 2 ч. 5 ст. 328 Кодексу адміністративного судочинства України. 

Суддя-доповідач | | В.В. Катунов
Судді | | К.В. Мінаєва   Л.О. Фоміна