ЄУ № 712/11082/26
Провадження №3/712/3160/26

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03 вересня 2026 року м. Черкаси

Соснівський районний суд м. Черкаси у складі судді Проньки В.В., розглянувши справу про адміністративне правопорушення, яка надійшла з Управління патрульної поліції в Черкаській області Департаменту патрульної поліції про притягнення до адміністративної відповідальності:
ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , громадянина України, який не працює, зареєстрований та проживає за адресою: АДРЕСА_1 , за вчинення правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, 
ВСТАНОВИВ:
До Соснівського районного суду м. Черкаси надійшов протокол про адміністративне правопорушення серія ВАД № 847122 від 30.07.2026 відносно ОСОБА_1 за ч.1 ст. 164 Кодексу України про адміністративні правопорушення, відповідно до якого 30.07.2026 близько 10 год. 46 хв. за адресою: м. Черкаси, вул. Благовісна, 3, гр. ОСОБА_1 керуючи автомобілем Фольксваген Каді н.з. НОМЕР_1 здійснював перевезення чотирьох пасажирів з м. Черкаси до смт Драбів Золотоніського району за озвучену грошову плату 160 грн. з кожного. Вартість проїзду підтверджено та озвучено 9 (двом) пасажирам. Тобто здійснював провадження господарською діяльністю на платній основі з метою отримання прибутку, не будучи не зареєстрованим як об`єкт господарювання та не маючи відкритою діючої ліцензії на право перевезення пасажирів на платній основі легковим автомобілем, чим порушив вимоги п. 24 ст. 7 ЗУ «Про ліцензування видів господарської діяльності».
Відповідно до ст. 268 Кодексу України про адміністративні правопорушення справа про адміністративне правопорушення розглядається в присутності особи, яка притягається до адміністративної відповідальності. Під час відсутності цієї особи справу може бути розглянуто лише у випадках, коли є дані про своєчасне її сповіщення про місце і час розгляду справи і якщо від неї не надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.
У судовому засіданні ОСОБА_1 вину у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, не визнав та пояснив, що господарською діяльністю, пов`язаною з перевезенням пасажирів, не займається. Щодо обставин перевезення пояснив, що у зв`язку зі станом здоров`я він змушений регулярно їздити із смт Драбів до м. Черкаси для проходження лікування та відвідування медичних закладів, що потребує значних витрат на придбання пального. При цьому транспортне сполучення між населеними пунктами є незадовільним, а автобусне сполучення — недостатнім. З метою часткового відшкодування витрат на пальне та у зв`язку з необхідністю здійснення таких поїздок у соціальних мережах у групі смт Драбів ним було розміщено повідомлення про заплановану поїздку та можливість взяти попутних пасажирів, які також мають необхідність дістатися до м. Черкаси. Особи, яких він перевозив, не сплачували йому коштів за перевезення як за надану послугу, а лише спільно з ним брали участь у покритті витрат на пальне. Будь-якої плати за здійснення перевезень особисто він не отримував та мети отримання прибутку від таких поїздок не мав.
У судовому засіданні захисник Демиденко В.А., який діє в інтересах ОСОБА_1 , просив провадження у справі закрити на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю події і складу адміністративного правопорушення. В обґрунтування клопотання зазначив, що матеріали справи не містять належних та достатніх доказів здійснення ОСОБА_1 господарської діяльності без державної реєстрації як суб`єкта господарювання. Зокрема, працівниками поліції зазначено про перебування в салоні автомобіля чотирьох пасажирів, однак до матеріалів справи долучено лише два пояснення, у зв`язку з чим, на думку захисту, не встановлено обставин щодо інших осіб, які перебували в автомобілі. Захисник також звернув увагу на те, що пояснення громадянина ОСОБА_2 написане різними почерками, що, на його думку, ставить під сумнів належність та достовірність зазначеного доказу. Крім того, захисник зазначив, що жодного факту сплати ОСОБА_1 коштів за перевезення пасажирів або передачі йому грошових коштів працівниками поліції не зафіксовано. На думку захисту, сам факт перевезення пасажирів без встановлення отримання плати за таке перевезення не підтверджує здійснення господарської діяльності, а тому складений щодо ОСОБА_1 протокол про адміністративне правопорушення є формальним та не має належного підтвердження. Посилаючись на положення статей 7, 245, 251, 256, 268 КУпАП, захисник вказував на необхідність суворого додержання законності при провадженні у справах про адміністративні правопорушення та на те, що обов`язок щодо збирання доказів покладається на уповноважених осіб, які складають протоколи про адміністративні правопорушення. Захисник зазначив, що матеріали справи не містять доказів, які б у своїй сукупності доводили винуватість ОСОБА_1 у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, у зв`язку з чим просив закрити провадження у справі на підставі п. 1 ст. 247 КУпАП за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Допитана в судовому засіданні свідок ОСОБА_3 пояснила, що проживає в смт Драбів Золотоніського району та має постійну потребу їздити до м. Черкаси, оскільки доглядала за своєю сестрою. У соціальних мережах існує група «Підвезу Драбів», у якій люди шукають попутників, з якими можуть розділити витрати на пальне, оскільки поїздки є дорогими. Свідок зазначила, що пан ОСОБА_4 неодноразово її підвозив до м. Черкаси. При цьому вона лише розділяла з ним витрати на заправку автомобіля та не сплачувала йому коштів безпосередньо за здійснення перевезення.
Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення захисника особи, що притягується до адміністративної відповідальності, ОСОБА_1 , свідка, суд приходить до наступного висновку.
Основним для вирішення справи про притягнення особи до адміністративної відповідальності є встановлення складу правопорушення. Відповідно до ст. 9 КУпАП, адміністративним правопорушенням (проступком) визначається протиправна, винна (умисна або необережна) дія чи бездіяльність, яка посягає на громадський порядок, власність, права і свободи громадян, на встановлений порядок управління і за яку передбачено адміністративну відповідальність.
Відповідно до ст. 245 КУпАП завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Згідно із ст. 280 КУпАП встановлено, що орган (посадова особа) при розгляді справи про адміністративне правопорушення зобов`язаний з`ясувати: чи було вчинено адміністративне правопорушення, чи винна дана особа в його вчиненні, чи підлягає вона адміністративній відповідальності, чи є обставини, що пом`якшують і обтяжують відповідальність, чи заподіяно майнову шкоду, чи є підстави для передачі матеріалів про адміністративне правопорушення на розгляд громадської організації, трудового колективу, а також з`ясувати інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи.
Відповідно до положень ст. 251 КУпАП, доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі або в режимі фотозйомки (відеозапису), які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху та паркування транспортних засобів, актом огляду та тимчасового затримання транспортного засобу, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Згідно ст. 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, прізвище викривача (за його письмовою згодою), якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі. Протокол підписується особою, яка його склала, і особою, яка притягається до адміністративної відповідальності; при наявності свідків і потерпілих протокол може бути підписано також і цими особами. У разі відмови особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, від підписання протоколу, в ньому робиться запис про це. Особа, яка притягається до адміністративної відповідальності, має право подати пояснення і зауваження щодо змісту протоколу, які додаються до протоколу, а також викласти мотиви свого відмовлення від його підписання. При складенні протоколу особі, яка притягається до адміністративної відповідальності, роз`яснюються його права і обов`язки, передбачені статтею 268 цього Кодексу, про що робиться відмітка у протоколі.
Як вбачається з матеріалів справи, щодо ОСОБА_1 складено протокол про адміністративне правопорушення серії ВАД № 847122 від 30.07.2026 за ч. 1 ст. 164 КУпАП.
Зі змісту протоколу вбачається, що ОСОБА_1 інкримінується здійснення перевезення чотирьох пасажирів з м. Черкаси до смт Драбів Золотоніського району за озвучену грошову плату в розмірі 160 грн. з кожного, тобто провадження господарської діяльності на платній основі з метою отримання прибутку без державної реєстрації як суб`єкта господарювання та без відповідної ліцензії.
Водночас судом встановлено, що ОСОБА_1 заперечує факт здійснення господарської діяльності та отримання плати за перевезення пасажирів. За його поясненнями, поїздки між смт Драбів та м. Черкаси він здійснював у зв`язку з необхідністю відвідування медичних закладів, а осіб, які мали потребу їхати до м. Черкаси, брав як попутників. При цьому, за його поясненнями, пасажири лише брали участь у відшкодуванні витрат на пальне, а будь-якої плати безпосередньо за перевезення він не отримував.
Зазначені пояснення узгоджуються з показаннями допитаної в судовому засіданні свідка ОСОБА_3 , яка пояснила, що у соціальних мережах існує група «Підвезу Драбів», у якій люди шукають попутників для спільного розподілу витрат на пальне. Свідок також зазначила, що ОСОБА_1 неодноразово її підвозив до м. Черкаси, при цьому вона лише розділяла з ним витрати на заправку автомобіля та не сплачувала йому коштів безпосередньо за здійснення перевезення.
Таким чином, пояснення ОСОБА_1 щодо характеру здійснюваних поїздок та відсутності отримання ним плати саме за перевезення підтверджуються показаннями свідка ОСОБА_3 .
Разом з тим, матеріали справи не містять належних та достатніх доказів фактичного отримання ОСОБА_1 грошових коштів від пасажирів саме як плати за здійснення перевезення. Зокрема, матеріалами справи не підтверджено факт передачі ОСОБА_1 грошових коштів у розмірі 160 грн. кожним із пасажирів за здійснення перевезення.
Саме по собі перебування пасажирів у салоні автомобіля та здійснення їх перевезення не свідчить про провадження господарської діяльності на платній основі з метою отримання прибутку без встановлення факту отримання відповідної плати та систематичного здійснення такої діяльності.
Суд наголошує, що сам по собі протокол про адміністративне правопорушення за своєю правовою природою не є самостійними беззаперечним доказом, а обставини викладені в ньому повинні бути перевірені за допомогою інших доказів, які б підтверджували вину особи, яка притягується до адміністративної відповідальності і не викликали сумніви у суду.
Суд не є тим органом, який збирає докази на підтвердження вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності. Це обов`язок органу, який складає протокол, і так само як і обов`язок доведення вини під час розгляду протоколу про адміністративне правопорушення. Особа, яка притягується до адміністративної відповідальності, також не повинна доводити свою вину чи невинуватість.
Отже, суду не надано переконливих доказів вчинення ОСОБА_1 інкримінованого йому адміністративного правопорушення за ч.1 ст. 164 КУпАП.
В межах зазначених у протоколі про адміністративне правопорушення обставин повинен проводитися їх судовий розгляд. З цього слідує, що протокол про адміністративне правопорушення є актом обвинувачення у вчиненні конкретного адміністративного правопорушення.
Обвинувачення не може ґрунтуватися на припущеннях.
Враховуючи, що протокол про адміністративне правопорушення сам по собі без підтвердження іншими доказами не є доказом доведення вини, будь-яких переконливих доказів вини особи, яка притягується до адміністративної відповідальності, суду не надано, суд дійшов висновку, що в діях ОСОБА_1 не вбачається складу адміністративного правопорушення, передбаченого ч.1 ст. 164 КУпАП.
Верховний Суд у постанові від 08.07.2020 № 463/1352/16-а зазначив, що у силу принципу презумпції невинуватості у справах про адміністративні правопорушення всі сумніви щодо події правопорушення та винності особи, що притягується до адміністративної відповідальності, тлумачаться на її користь. Недоведені подія та вина особи мають бути прирівняні до доведеної невинуватості цієї особи.
Згідно із ст. 8 Конституції України в Україні визнається і діє принцип верховенства права.
Відповідно до ст. 129 Конституції України суддя, здійснюючи правосуддя, є незалежним та керується верховенством права.
Відповідно до статті 62 Конституції України, положення якої знайшли подальшу конкретизацію в національному законодавстві України, особа вважається невинуватою у вчиненні правопорушення і не може бути піддана покаранню, доки її вину не буде доведено у порядку, передбаченому цим Кодексом, і встановлено обвинувальним вироком суду, що набрав законної сили. Ніхто не зобов`язаний доводити свою невинуватість у вчиненні кримінального правопорушення і має бути виправданим, якщо сторона обвинувачення не доведе винуватість особи поза розумним сумнівом. Усі сумніви щодо доведеності вини особи тлумачаться на користь такої особи.
Дотримання цих вимог є необхідним елементом процесуальної форми судового розгляду, забезпечує реалізацію закріплених у ст. 7 КПК таких засад кримінального провадження, як верховенство права, законність, презумпція невинуватості, забезпечення доведеності вини та право на захист.
Державні органи не мають права перекладати обов`язок доказування невинуватості на особу, відносно якої складено протокол про адміністративне правопорушення. Вимагання від особи представлення доказів на свій захист і спростування протоколу, є неприпустимим в розумінні принципу презумпції невинуватості, закріпленому в ст. 62 Конституції України.
Слід зауважити, що право на справедливий суд гарантоване ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, прийнятою Радою Європи 04.11.1950, ратифікованою Україною 17.07.1997, відповідно до неї суд встановлює обґрунтованість будь-якого висунутого проти особи обвинувачення.
Відповідно до пункту 1 статті 247 КУпАП провадження в справі про адміністративне правопорушення не може бути розпочато, а розпочате підлягає закриттю за відсутністю події і складу адміністративного правопорушення.
Згідно із ч.1 п. 3 ст. 284 КУпАП по справі про адміністративне правопорушення, орган (посадова особа) при наявності обставин, передбачених ст. 247 КУпАП, виносить постанову про закриття справи.
За таких обставин суд вважає, що в діях ОСОБА_1 відсутній склад адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 164 КУпАП, а тому провадження у справі підлягає закриттю на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП.
Керуючись ст.ст. 247, 251, 252, 280, 283, 284 КУпАП, суд

ПОСТАНОВИВ:

Провадження у справі про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 1 ст. 164 КУпАП закрити на підставі п. 1 ч. 1 ст. 247 КУпАП у зв`язку з відсутністю в його діях складу адміністративного правопорушення.
Постанова може бути оскаржена до Черкаського апеляційного суду через Соснівський районний суд м. Черкаси шляхом подачі апеляційної скарги в десятиденний строк з дня винесення постанови.
Постанова набирає законної сили після закінчення десятиденного строку її оскарження.

Суддя: В.В. Пронька