ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ
14 вересня 2026 р. | Справа № 480/608/25
Другий апеляційний адміністративний суд у складі колегії:
Головуючого судді: Русанової В.Б.,
Суддів: Бегунца А.О. , П`янової Я.В. ,
розглянувши в порядку письмового провадження у приміщенні Другого апеляційного адміністративного суду адміністративну справу за апеляційною скаргою Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області на рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.06.2026 (головуючий суддя І інстанції: М.М. Шаповал) у справі №480/608/25
за позовом ОСОБА_1 
до  Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області   
про визнання дій протиправними та зобов`язання вчинити дії,
ВСТАНОВИВ:
ОСОБА_1 (далі по тексту - ОСОБА_1 , позивач) звернулася з позовом, в якому просила суд: 
- визнати протиправними дії Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області (далі по тексту - ГУ ПФУ в Сумській області) щодо призупинення виплати пенсії у зв`язку з втратою годувальника як інваліду з дитинства;
- зобов`язати ГУ ПФУ в Сумській області поновити виплату пенсії пенсію у зв`язку із втратою годувальника, як інваліду з 01.03.2022 до припинення або скасування воєнного стану, надзвичайного стану в Україні та протягом шести місяців після його припинення або скасування.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 12.06.2026 позов задоволено. 
ГУ ПФУ в Сумській області, не погодившись з рішенням суду першої інстанції, подало апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неповне з`ясування обставин, що мають значення для справи, порушення норм матеріального та процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи, просило скасувати останнє та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позову. 
В обґрунтування вимог скарги посилається на те, що позивач є особою з інвалідністю з дитинства до 18 років та їй призначено пенсію у зв`язку з втратою годувальника за померлого батька. 
Інвалідність позивачці встановлена до 01.03.2022.
Зазначає, що позивач не належить до категорії осіб, визначених Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування", постановами Кабінету Міністрів України №225 та №1338, яких неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування.
Вважає, що оскільки відсутні докази того, що позивач пройшла переогляд у встановлений законом строк, підстави для поновлення виплати пенсії ОСОБА_1 відсутні.
Позивач подала відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на те, що доводи скарги є необґрунтованими та такими, що не спростовують висновків суду, просить відмовити у її задоволенні, залишивши рішення суду без змін.
На підставі положень ч.1 ст.308, п.3 ч.1 ст.311 КАС України справа розглянута в порядку письмового провадження за наявними у справі доказами, в межах доводів та вимог апеляційної скарги.
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши рішення суду першої інстанції, доводи апеляційної скарги, відзиву на неї, дослідивши докази по справі, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.
Судом першої інстанції встановлено та підтверджено у суді апеляційної інстанції, що рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 14.06.2021 у справі №591/2721/21 встановлено юридичний факт того, що ОСОБА_2 є інвалідом з дитинства у віці до 18 років внаслідок захворювання.
Рішенням Сумського окружного адміністративного суду від 18.04.2022 у справі №480/13108/21, залишеним без змін постановою Другого апеляційного адміністративного суду від 11.01.2023, визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ у Донецькій області від 04.10.2021 №183450018239 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника як інваліду з дитинства. Визнано протиправним та скасовано рішення ГУ ПФУ в Луганській області від 28.10.2021 №3340501203 про відмову у призначенні пенсії ОСОБА_1 у зв`язку з втратою годувальника як інваліду з дитинства. Зобов`язано ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву від 29.09.2021 про призначення пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із втратою годувальника як інваліду з дитинства та прийняти рішення у встановленому порядку, з урахуванням правової оцінки, наданої судом по даній справі.
Постановою головного державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України від 28.03.2023 відкрито виконавче провадження з виконання виконавчого листа №480/13108/21, виданого Сумським окружним адміністративним судом, про зобов`язання ГУ ПФУ в Донецькій області повторно розглянути заяву від 29.09.2021 про призначення пенсії ОСОБА_1 у зв`язку із втратою годувальника як інваліду з дитинства та прийняти рішення у встановленому порядку, з урахуванням правової оцінки, наданої судом по даній справі (а.с.13).
На запит позивача, 13.11.2023 Відділом примусового виконання рішень Управління забезпечення примусового виконання рішень у Донецькій області Східного міжрегіонального управління Міністерства юстиції України надано позивачу копію рішення про призначення пенсії у зв`язку з втратою годувальника, як інваліду з дитинства відповідно до ст.36 Закону України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" з 29.09.2021 (а.с.14).
Листом ГУ ПФУ в Сумській області від 06.02.2024 №1800-0202-8/6263 позивача повідомлено про призначення пенсії на виконання рішення суду у справі №480/3108/21.
У зв`язку з неотриманням позивачем пенсійних виплат після призначення пенсії, 12.02.2024 представником останньої направлено заяву відповідачу з проханням повідомити про підстави невиплати пенсії.
Листом ГУ ПФУ в Сумській області від 25.04.2024 №1800-0202-8/20183 позивача повідомлено про те, що їй нараховано пенсію за період з 29.09.2021 по 28.02.2022 та повідомлено, про призупинення виплати пенсії у зв`язку із "закінченням строку виплати" (а.с.17). 
У відповідь на звернення представника позивача щодо підстав припинення нарахування та виплати пенсії у зв`язку з втратою годувальника як інваліду з дитинства ОСОБА_1 , відповідач листом від 17.07.2024 №1800-0202-8/31792 повідомив, що інвалідність ОСОБА_1 , згідно з копією виписки з акту огляду МСЕК, встановлена до 01.03.2022, а тому оскільки довідка МСЕК про продовження ОСОБА_1 групи інвалідності з дитинства до пенсійного органу не надійшла, відповідно, виплата пенсії у зв`язку з втратою годувальника припинена (а.с.21).
Позивачем пройдено черговий огляд 10.02.2022 та інвалідність з дитинства встановлена на строк до 01.03.2023, що вбачається з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ №265343 від 09.03.2022 (а.с.22).
Після звернення ОСОБА_1 та її представника до Урядового контактного центру щодо безпідставного зупинення виплати пенсії ОСОБА_1 , відповідачем листом від 06.09.2024 №8828/К-1800-24 повідомлено, що: "... у разі неможливості проходження повторного огляду виплата пенсії продовжується до припинення або скасування воєнного стану, надзвичайного стану в Україні та протягом шести місяців після його припинення або скасування... " , однак виплата пенсії не здійснювалася.
Позивач, не погоджуючись із діями щодо призупинення виплати пенсії у зв`язку з втратою годувальника як інваліду з дитинства, звернулася з позовом.
Задовольняючи позов, суд першої інстанції виходив з того, що відповідачем не доведено правомірності своїх дій у спірних правовідносинах.
Надаючи правову оцінку встановленим обставинам справи та доводам апеляційної скарги, а також виходячи з меж апеляційного перегляду справи, визначених ст.308 КАС України, колегія суддів зазначає наступне.
Згідно ч.2 ст.19 Конституції України обумовлено, що органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Відповідно до ст.46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом.
Основи соціального захисту, форми і види пенсійного забезпечення визначаються виключно законами України (п.6 ч.1 ст.92 Конституції України).
Принципи, засади і механізми функціонування системи загальнообов`язкового державного пенсійного страхування, призначення, перерахунку і виплати пенсій, надання соціальних послуг з коштів Пенсійного фонду, що формуються за рахунок страхових внесків роботодавців, бюджетних та інших джерел, визначаються Законом України "Про загальнообов`язкове державне пенсійне страхування" від 09 липня 2003 року №1058-IV (далі по тексту - Закон №1058-IV). 
Відповідно до ч.1 ст.9 Закону № 1058-IV в солідарній системі призначаються такі пенсійні виплати: 1) пенсія за віком; 2) пенсія по інвалідності; 3) пенсія у зв`язку з втратою годувальника.
Пенсія по інвалідності призначається на весь строк встановлення інвалідності. Особам з інвалідністю, які досягли пенсійного віку, встановленого статтею 26 цього Закону, пенсії по інвалідності призначаються довічно. Повторний огляд цих осіб з інвалідністю провадиться тільки за їх заявою (ст.34 Закону № 1058-IV).
Відповідно до ст.35 Закону №1058-IV у разі зміни групи інвалідності пенсія в новому розмірі виплачується з дня зміни групи інвалідності.
Якщо особі встановлено інвалідність нижчої групи, пенсія виплачується за попередньою групою до кінця місяця, в якому змінено групу інвалідності.
У разі визнання особи, яка пройшла повторний огляд, здоровою пенсія виплачується до кінця місяця, по який встановлено інвалідність.
У разі якщо особа не з`явилася для проведення оцінювання (повторного оцінювання) повсякденного функціонування особи у визначений для цього строк, виплата пенсії по інвалідності зупиняється з першого числа місяця, наступного за місяцем, у якому мало бути проведено оцінювання (повторне оцінювання) повсякденного функціонування такої особи.
У разі якщо строк оцінювання повсякденного функціонування особи пропущено особою з інвалідністю з поважних причин або у разі наступного визнання її особою з інвалідністю виплата пенсії по інвалідності поновлюється з дня, з якого припинено виплату, до дня проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, але не більш як за три роки, якщо експертна команда з оцінювання повсякденного функціонування особи визнає її за цей період особою з інвалідністю. При цьому якщо під час наступного оцінювання повсякденного функціонування особі з інвалідністю встановлено іншу групу інвалідності (вищу або нижчу), пенсія за зазначений період виплачується за попередньою групою інвалідності.
Якщо виплату пенсії особі з інвалідністю припинено у зв`язку з відновленням здоров`я або якщо така особа не отримувала пенсію внаслідок нез`явлення без поважних причин для проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, у разі наступного визнання її особою з інвалідністю виплата раніше призначеної пенсії поновлюється з дня наступного встановлення інвалідності, за умови що після припинення виплати пенсії минуло не більше п`яти років. Якщо минуло більше п`яти років, пенсія призначається знову на загальних підставах.
Експертні команди з оцінювання повсякденного функціонування особи зобов`язані до запровадження електронної інформаційної взаємодії між відповідними інформаційно-комунікаційними системами повідомляти територіальні органи Пенсійного фонду України про результати оцінювання повсякденного функціонування особи в частині встановлення інвалідності у порядку, визначеному законодавством.
Відповідно до п.14-6.1 розділу IV "Прикінцеві положення" Закону №1058-IV для осіб з інвалідністю, яким призначено пенсію, зокрема, по інвалідності, у яких строк припинення виплати такої пенсії припадає на період дії воєнного стану, надзвичайного стану в Україні, у разі неможливості проходження повторного огляду виплата пенсії продовжується до припинення або скасування воєнного стану, надзвичайного стану в Україні та протягом шести місяців після його припинення або скасування. Якщо при повторному огляді особі з інвалідністю встановлено іншу групу (підгрупу) інвалідності, розмір пенсії, продовженої відповідно до цього пункту, переглядається з місяця, наступного за місяцем надходження висновку медико-соціальної експертизи до територіального органу Пенсійного фонду.
Судом встановлено, що позивач є інвалідом з дитинства у віці до 18 років внаслідок захворювання, що підтверджено рішенням Зарічного районного суду м. Суми від 14.06.2021 у справі №591/2721/21, яким встановлено відповідний юридичний факт.
Позивачем пройдено черговий огляд 10.02.2022 та встановлено інвалідність з дитинства на строк до 01.03.2023, що вбачається з довідки до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 265343 від 09.03.2022, (а.с.22).
Листом від 17.07.2024 №1800-0202-8/31792, відповідач повідомив позивача, що інвалідність ОСОБА_1 згідно з копією виписки з акту огляду МСЕК встановлена до 01.03.2022, а тому оскільки довідка МСЕК про продовження ОСОБА_1 групи інвалідності з дитинства до органу пенсійного фонду не надійшла, відповідно, виплата пенсії у зв`язку з втратою годувальника припинена (а.с.21). 
Надаючи правову оцінку діям відповідача щодо призупинення виплати пенсії позивачу у зв`язку з втратою годувальника як інваліду з дитинства, колегія суддів зазначає наступне. 
Постановою Кабінету Міністрів України від 30.03.2022 №390 «Про внесення до деяких постанов Кабінету Міністрів України змін щодо строку повторного огляду осіб з інвалідністю та продовження строку дії деяких медичних документів в умовах воєнного стану» постанову №225 доповнено пунктом 3 наступного змісту:
«Повторний огляд, строк якого припав на період дії воєнного стану на території України, переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування за умови неможливості направлення:
осіб з інвалідністю та осіб, яким встановлено ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках), лікарсько-консультативною комісією на медико-соціальну експертизу відповідно до Положення про медико-соціальну експертизу, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 3 грудня 2009 р. № 1317;
дітей з інвалідністю лікарем до лікарсько-консультативної комісії відповідно до Порядку встановлення лікарсько-консультативними комісіями інвалідності дітям, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 21 листопада 2013 р. № 917 (Офіційний вісник України, 2013 р., № 100, ст. 3666).
При цьому інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд.
У разі коли в індивідуальній програмі реабілітації особи з інвалідністю, дитини з інвалідністю встановлений строк повторного огляду, що припав на період дії воєнного стану на території України, та в особи з інвалідністю відсутня можливість пройти медико-соціальну експертну комісію, а в дитини з інвалідністю - лікарсько-консультативну комісію закладу охорони здоров`я, їх індивідуальна програма реабілітації продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не буде проведено повторний огляд і не отримано відповідну індивідуальну програму реабілітації.».
Отже, у зв`язку з введенням на всій території України воєнного стану, державою створені правові засади щодо проведення медико-соціальної експертизи на період дії воєнного стану на території України, при цьому інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) продовжено до останнього числа шостого місяця після припинення/скасування періоду дії воєнного стану, якщо раніше не було проведено повторний огляд.
З урахуванням зазначеного, Кабінетом Міністрів України автоматично продовжено виплату всіх пенсій і соціальних допомог по інвалідності, а також термін дії індивідуальної програми реабілітації для зазначених осіб. 
Це означає, що люди з інвалідністю, строк повторного огляду яких припав на період воєнного стану, можуть без проходження чергової ЛКК чи МСЕК отримувати пенсії та соціальні допомоги, реабілітаційні заходи, користуватися пільгами і гарантіями, передбаченими для осіб з інвалідністю законодавством.
Окрім того, 15.11.2024 Кабінетом Міністрів України прийнята постанова №1338 "Деякі питання запровадження оцінювання повсякденного функціонування особи" (далі по тексту - Постанова №1338), яка набула чинності з дня її опублікування, крім абзаців третього - шостого пункту 1, пунктів 7, 8 цієї постанови, які набули чинності з 1 січня 2025 року.
Відповідно до абз.12-18 п.3 Постанови №1338:
У разі коли особі інвалідність (із зазначенням строку повторного огляду) була встановлена до набрання чинності цією постановою відповідно до Положення про порядок, умови та критерії встановлення інвалідності, затвердженого постановою КМУ від 3 грудня 2009 р. № 1317 Питання медико-соціальної експертизи, і строк повторного огляду припав на період воєнного стану на території України, але яка відповідно до постанови КМУ від 8 березня 2022 р. № 225 "Деякі питання порядку проведення медико-соціальної експертизи на період воєнного стану на території України" не проходила такий повторний огляд в медико-соціальних експертних комісіях:
чоловіки віком від 25 до 60 років, яким була встановлена друга або третя група інвалідності із зазначенням строку повторного огляду, зобов`язані у період з 1 квітня 2025 р. до 1 листопада 2025 р. пройти оцінювання повсякденного функціонування відповідно до Порядку проведення оцінювання повсякденного функціонування особи, затвердженого цією постановою;
інші особи, за винятком тих, кого неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, проходять оцінювання повсякденного функціонування до 1 квітня 2026 року.
До числа тих, кого неможливо направити на проведення оцінювання повсякденного функціонування, належать:
особи, місцем проживання яких є території, що включені до переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, затвердженого Міністерством розвитку громад та територій, для яких не визначена дата завершення бойових дій або тимчасової окупації;
особи, які через порушення функцій організму не можуть самостійно пересуватися та самообслуговуватися, не чують, не розмовляють, не бачать (на обидва чи одне око), не мають очей (ока), кінцівок (кінцівки), кистей рук (кисті руки), стоп ніг (стопи ноги), одного з парних органів, в яких наявне онкологічне захворювання, інтелектуальні порушення чи психічні розлади, церебральний параліч або інші паралітичні синдроми, причина інвалідності з дитинства.
Для осіб, направлення яких на проведення оцінювання повсякденного функціонування є неможливим відповідно до підстав, визначених абзацами дванадцятим, п`ятнадцятим - сімнадцятим цього пункту, оцінювання повсякденного функціонування переноситься на строк після припинення або скасування воєнного стану, але не пізніше шести місяців після його припинення або скасування. При цьому інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) для таких осіб продовжується до останнього числа шостого місяця після припинення або скасування воєнного стану, якщо раніше не буде проведено оцінювання повсякденного функціонування особи. Абзаци п`ятнадцятий - вісімнадцятий цього пункту не застосовуються для осіб з інвалідністю з числа військовослужбовців Збройних Сил та інших утворених відповідно до законів України військових формувань, а також правоохоронних органів спеціального призначення з правоохоронними функціями, осіб рядового і начальницького складу служби цивільного захисту та чоловіків віком від 25 до 60 років, яким була встановлена друга або третя група інвалідності, із зазначення строку повторного огляду.
Отже, у зв`язку із запровадженням на території України правового режиму воєнного стану законодавцем було встановлено спеціальний механізм правового регулювання питань проведення медико-соціальної експертизи та підтвердження інвалідності. 
Такий механізм спрямований на забезпечення безперервності реалізації прав осіб з інвалідністю в умовах об`єктивної неможливості своєчасного проходження повторних оглядів.
Із наведених положень законодавства вбачається, що на період дії воєнного стану інвалідність та ступінь втрати професійної працездатності (у відсотках) підлягали автоматичному продовженню до останнього дня шостого місяця після припинення або скасування воєнного стану, якщо особа до цього часу не пройшла повторний огляд у встановленому законом порядку.
Відтак до спірних правовідносин підлягали застосуванню саме спеціальні положення зазначеної постанови у взаємозв`язку з п.14-6.1 розділу XV «Прикінцеві положення» Закону № 1058-IV.
Як вірно встановлено судом першої інстанції позивачці інвалідність встановлена з дитинства у віці до 18 років внаслідок захворювання, останній огляд здійснено 10.02.2022, внаслідок чого продовжено строк інвалідності з дитинства до 01.03.2023, що підтверджується довідкою до акта огляду медико-соціальною експертною комісією серії 12 ААВ № 265343 від 09.03.2022, до набрання чинності Постановою Кабінету Міністрів України №1338.
Визначений строк повторного огляду припав саме на період дії воєнного стану на території України.
З урахуванням наведеного вище, колегія суддів вважає, що дії відповідача щодо призупинення виплати пенсії позивача у зв`язку з втратою годувальника як інваліду з дитинства, є протиправними. 
Частиною 2 ст.77 КАС України встановлено, що в адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем, як суб`єктом владних повноважень, не доведено (доказано) правомірність власних дій, що є предметом оскарження у даній справі.
Доводи апеляційної скарги висновків суду першої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом неповно з`ясовано обставини, що мають значення для справи, неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
Згідно з ч.ч.1-3 ст.242 КАС України рішення суду повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права при дотриманні норм процесуального права. Обґрунтованим є рішення, ухвалене судом на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин в адміністративній справі, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні, з наданням оцінки всім аргументам учасників справи.
Згідно з приписами ч.1 ст.315 КАС України, за наслідками розгляду апеляційної скарги на судове рішення суду першої інстанції суд апеляційної інстанції має право залишити апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення - без змін. 
У відповідності до ст.316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Під час апеляційного провадження, колегія суддів не встановила таких порушень судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які б призвели до неправильного вирішення справи по суті, які були предметом розгляду і заявлені в суді першої інстанції.
Таким чином, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції є обґрунтованим, прийнятим на підставі з`ясованих та встановлених обставинах справи, які підтверджуються доказами, суд першої інстанції ухвалив рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права, а тому залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін. 
Керуючись ст. ст. 311, 315, 316, 321, 325, 328 Кодексу адміністративного судочинства України, суд
ПОСТАНОВИВ:
Апеляційну скаргу Головного управління Пенсійного фонду України в Сумській області залишити без задоволення.
Рішення Сумського окружного адміністративного суду від 12.06.2026 у справі №480/608/25 залишити без змін. 
Постанова набирає законної сили з дати її прийняття та не підлягає касаційному оскарженню, крім випадків, передбачених п.2 ч.5 ст.328 КАС України.

Головуючий суддя | | В.Б. Русанова
Судді | | А.О. Бегунц   Я.В. П`янова