ПОДІЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД
ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ

Справа № 505/1654/25
Провадження № 2/505/1382/2026

ЗАОЧНЕ РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 липня 2026 року місто Подільськ

Подільський міськрайонний суд Одеської області у складі:
головуючого судді   Дзюбинського А.О.,
за участю:
секретаря судового засідання  Антонюк Ю.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі судових засідань Подільського міськрайонного суду Одеської області в порядку спрощеного позовного провадження справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

ВСТАНОВИВ:

Стислий виклад позицій учасників справи
До Подільського міськрайонного суду Одеської області надійшла позовна заява від Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором.
В обґрунтування поданого позову ТОВ «Коллект центр» зазначило про те, що 03.09.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 77551976, із наданням відповідачу кредитних коштів в сумі 4 000 грн, зі сплатою процентів із встановленою денною ставкою 1,99 % в день.
29.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 104027060, із наданням відповідачу кредитних коштів в сумі 11 500 грн, зі сплатою процентів із встановленою денною ставкою 5,00 % в день.
27.01.2022 укладено договір № 27/01/2022, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 77551976. 
10.01.2023 укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 77551976. 
Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 77551976.
30.11.2021 укладено договір № 30-11-65 відповідно до якого ТОВ «Мілоан» відступило на користь ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 104027060. 
10.01.2023 укладено договір № 10-01/2023 відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» відступило на користь ТОВ «Коллект центр» права вимоги за кредитними договорами до позичальників, в тому числі за договором № 104027060. 
Таким чином, ТОВ «Коллект центр» наділено правом вимоги до відповідача за договором № 104027060.
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за користування кредитом за Договором № 77551976 від 03.09.2021, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 13 625,20 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4 000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 9 552,00 грн, інфляційні збитки - 64,00 грн, нараховані 3% річних - 9,20 грн.
Загальний розмір заборгованості за Договором № 104027060 від 29.07.2021, що підлягає стягненню станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 81 853,23 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням(за тілом кредиту) - 9 861,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 71 992,23 грн. 
Проте, враховуючи принцип розумності, співмірності і пропорційності позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 70 513,08 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 9 861,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 60 652,08 грн. 
Загальний розмір заборгованості по поверненню кредитних коштів та сплаті процентів за вищевказаними Договорами, що підлягає стягненню з позичальника станом на день формування позовної заяви відповідно до розрахунку заборгованості, становить 84 138,28 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 13 861,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 70 204,08 грн, інфляційні збитки - 64,00 грн, нараховані 3% річних - 9,20 грн.
Також позивач просить стягнути з відповідача судові витрати зі сплати судового збору в розмірі 2 242,40 грн, та витрати на професійну правничу допомогу в сумі 25 000 грн.
Відповідачем заяви по суті справи не подано.
Заяви, клопотання, процесуальні дії у справі
Ухвалою суду від 21.05.2025 позовну заяву прийнято до розгляду та відкрито провадження у справі. Розгляд справи вирішено провести за правилами спрощеного позовного провадження у відкритому судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін. Визначено порядок подання до суду документів по суті у справі.
У визначену дату та час судового засідання сторони у справі до суду не з`явилися, про дату та час судового засідання були належним чином повідомлені.
Відповідно до ст. 280 ЦПК України, суд може ухвалити заочне рішення на підставі наявних у справі доказів за одночасного існування таких умов: 1) відповідач належним чином повідомлений про дату, час і місце судового засідання; 2) відповідач не з`явився в судове засідання без поважних причин або без повідомлення причин; 3) відповідач не подав відзив; 4) позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
При цьому, суд бере до уваги позицію Верхового Суду, сформульовану у постанові КЦС ВС від 24.10.2024 по справі № 752/8103/13-ц (провадження № 61-6892св23) згідно якої, якщо сторони, представники сторін чи інших учасників судового процесу не з`явилися в судове засідання, а суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи та ухвалення законного і обґрунтованого рішення, не відкладаючи розгляду справи, він може вирішити спір по суті. Основною умовою відкладення розгляду справи є не відсутність у судовому засіданні сторін чи їх представників, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.
За таких обставин суд вважає за можливе справу розглядати по суті за відсутності сторін, на підставі наявних в справі доказів з ухваленням заочного рішення.
Згідно вимог ч. 2 ст. 247 ЦПК України, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалося.
Ухвалою суду від 08.07.2026 прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи.
Інші заяви та клопотання від учасників справи до суду не надходили, процесуальні дії не вчинялись.
Встановлені судом фактичні обставини та зміст спірних правовідносин, з посиланням на докази, на підставі яких встановлені відповідні обставини.
Щодо договору № 77551976 від 03.09.2021
Судом встановлено, що відповідно до кредитного договору № 77551976 від 03.09.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , відповідачу було надано кредит у розмірі 4 000 грн. Строк кредитування 30 днів (п. 2 Договору). Згідно п. 2 Договору процентна ставка фіксована та складає 1,99 % від суми кредиту за кожен день користування.
Договір укладено у порядку, визначеному статтею 12 Законом України «Про електронну комерцію», договір відповідачем підписано електронним підписом за допомогою одноразового ідентифікатора «4pMe3I1Djq». 
Грошові кошти в сумі 4 000 грн перераховано на банківську карту відповідача № НОМЕР_1 , реквізити якої зазначені у кредитному договорі, 03.09.2021 11:26:49, що підтверджується довідкою АТ «Таскомбанк» № 10385/47.1 від 20.03.2025.
Відповідно до розрахунку заборгованості, який здійснено ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів», у відповідача за кредитним договором наявна заборгованість станом на 27.01.2022 в сумі 13 552,00 грн, в тому числі заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4 000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 9 552,00 грн.

27.01.2022 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір факторингу № 27/01/2022, відповідно до якого ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» передає ТОВ «Вердикт капітал» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт капітал» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників.
Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому - передачі реєстру боржників від 27.01.2022, підтверджує факт переходу від ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» до ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу.
Відповідно до Витягу з реєстру боржників № 1 від 27.01.2022 до договору факторингу № 27/01/2022 від 27.01.2022 ТОВ «Вердикт капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 на суму 13 552,00 грн, в тому числі заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4 000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 9 552,00 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості, який здійснено ТОВ «Вердикт капітал», у відповідача за кредитним договором наявна заборгованість станом на 10.01.2023 в сумі 13 625,20 грн, в тому числі заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4 000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 9 552,00 грн, інфляційні збитки - 64,00 грн, нараховані 3% річних - 9,20 грн.
ТОВ «Вердикт капітал» здійснило нарахування 3 % річних за прострочення виконання зобов`язання за період 27.01.2022 до 23.02.2022 у сумі 9,20 грн, інфляційні втрати за цей період складають 64,00 грн, що підтверджується розрахунком, складеним ТОВ «Вердикт капітал» станом на 10.01.2023.
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр» укладено Договір факторингу № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» передає ТОВ «Коллект центр» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект центр» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників.
Підписаний та скріплений печатками акт прийому - передачі реєстру боржників від 10.01.2023, підтверджує факт переходу від ТОВ «Вердикт капітал» до ТОВ «Коллект центр» права вимоги до відповідачки ОСОБА_1 у розмірі 13 625,20 грн, в тому числі заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4 000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 9 552,00 грн, інфляційні збитки - 64,00 грн, нараховані 3% річних - 9,20 грн.
Щодо договору № 104027060 від 29.07.2021
Судом встановлено, що відповідно до договору про споживчий кредит № 104027060 від 29.07.2021, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мілоан» та ОСОБА_1 , кредитодавець ТОВ «Мілоан» зобов`язався надати позичальнику ОСОБА_1 кредит у сумі 11 500 грн на строк 30 днів з 29.07.2021 із датою повернення кредиту та сплати комісії 28.08.2021 (п. 1.1. - 1.4. договору). Комісія за надання кредиту складає 0 грн, яка нараховується за ставкою 0 % від суми кредиту (п. 1.5.1.), проценти за користування кредитом складають 0,01 % в день від фактичного залишку кредиту (п. 1.5.2).
Разом з тим договір містить пункт 1.6. відповідно до якого стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом складає 5 % в день від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом. Відповідно до п. 2.1. договору кредитні кошти надаються на картковий рахунок позичальника.
Згідно із пунктом 2.3.1.2 умовою пролонгації договору кредиту із стандартною процентною ставкою 5 % в день здійснюється у разі якщо позичальник продовжує користуватись кредитними коштами. Загальний строк пролонгації кредитного договору не може перевищувати 60 днів.
Відповідно до п. 6.2. підписання договору позичальником відбувається з використанням електронного підпису за допомогою одноразового ідентифікатора, який надсилається в sms на телефон позичальника, позичальник використовує ідентифікатор (алфавітно-цифрову послідовність) для підписання кредитного договору.
Відповідно до п. 7.1. права та обов`язки сторони у договорі набувають у момент отримання позичальником кредитних коштів.
Відповідно до довідки про ідентифікацію відповідачем використано для підписання кредитного договору одноразовий ідентифікатор «S78383», який надіслано на номер телефону НОМЕР_2 .
До кредитного договір додано додаток № 1 із графіком платежів за договором про споживчий кредит, відповідно до якого датою повернення кредиту в сумі 11 500 грн та 34,50 грн процентів є 28.08.2021.
Паспорт споживчого кредиту № 104027060 містить умови, які не містять розбіжностей із умовами викладеними в кредитному договорі.
Дослідивши зміст Правил надання фінансових кредитів ТОВ «Мілоан», що є невід`ємною частиною кредитного договору, судом встановлено, що процедура ідентифікації позичальника та підписання правочину в електронній формі покладає на кредитодавця обов`язок забезпечити використання одноразового ідентифікатора (алфавітно-цифрової послідовності), надісланого на номер телефона позичальника.
Відповідно до квитанції сервісу LiqPay від 19.09.2021, сервісу АТ КБ «Приватбанк», ID платежу 1719409739, дата вчинення платежу 29.07.2021, із зазначенням «кошти згідно договору 104027060», платником ТОВ «Мілоан» у розмірі 11 500 грн перераховані на карту із маскою НОМЕР_3 .
Відповідно до відомостей про щоденні нарахування та погашення, який здійснено ТОВ «Мілоан», відповідачем в рахунок погашення заборгованості по тілу кредиту сплачено 1 639,00 грн. Станом на 30.11.2021 у відповідача за кредитним договором наявна заборгованість в сумі 39 450,93 грн, в тому числі заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 9 861 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 29 589,93 грн. 
30.11.2021 між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Вердикт капітал» укладено договір факторингу № 30-11-65, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» передає ТОВ «Вердикт капітал» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «Вердикт капітал» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників.
Підписаний сторонами та скріплений їх печатками акт прийому - передачі реєстру боржників від 30.11.2021, підтверджує факт переходу від ТОВ «Мілоан» до ТОВ «Вердикт капітал» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу.
Відповідно до Витягу з реєстру боржників від 30.11.2021 до договору факторингу № 30-11-65 від 30.11.2021 ТОВ «Вердикт капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 на суму 39 450,93 грн, в тому числі заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 9 861 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 29 589,93 грн.
Відповідно до розрахунку заборгованості, який здійснено ТОВ «Вердикт капітал», у відповідача за кредитним договором наявна заборгованість станом на 10.01.2023 у розмірі 81 853,23 грн, в тому числі 9 861 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 29 589,93 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги (30.11.2021), 42 402,20 грн - нараховані відсотки за кредитним договором за період з 30.11.2021 по 23.02.2022. 
10.01.2023 між ТОВ «Вердикт капітал» та ТОВ «Коллект центр» укладено Договір факторингу № 10-01/2023, відповідно до якого ТОВ «Вердикт капітал» передає ТОВ «Коллект центр» за виплату належні йому права вимоги, а ТОВ «Коллект центр» приймає належні права вимоги до боржників, вказаним у реєстрі боржників.
Підписаний та скріплений печатками акт прийому - передачі реєстру боржників від 10.01.2023, підтверджує факт переходу від ТОВ «Вердикт капітал» до ТОВ «Коллект центр» права вимоги до відповідачки ОСОБА_1 у розмірі 81 853,23 грн, в тому числі 9 861 грн заборгованість за основним зобов`язанням (тілом кредиту), 29 589,93 грн - заборгованість за відсотками на дату відступлення права вимоги (30.11.2021), 42 402,20 грн - нараховані відсотки за кредитним договором за період з 30.11.2021 по 23.02.2022.
Проте, позивач просить стягнути заборгованість у розмірі 70 513,08 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 9 861,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами на дату відступлення права вимоги - 60 652,08 грн. 
Отже, судом встановлено, що зміст спірних правовідносин, які виникли на даний час між позивачем ТОВ «Коллект центр» та відповідачем ОСОБА_1 є відносини, які пов`язані із укладанням кредитних договорів, отриманням на їх виконання грошових коштів (кредиту) у розмірі та на умовах встановлених договорами, а також їх поверненням та сплатою процентів за користування ними (кредитні правовідносини), на підставі відступлення прав вимоги (договорів факторингу).
Норми права, які застосовував суд, та мотиви їх застосування.
Статтею 11 ЦК України встановлено, що договори та інші правочини є однією з підстав виникнення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори).
За змістом ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони, або надсилалися ними до інформаційно-телекомунікаційної системи, що використовується сторонами. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі - ч. 12 ст. 11 Закону України «Про електронну комерцію».
Статтею 12 вказаного Закону визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання електронного підпису відповідно до вимог законів України "Про електронні документи та електронний документообіг" та "Про електронну ідентифікацію та електронні довірчі послуги", за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами електронного правочину, електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом, аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ч. 1 ст. 626 ЦК України).
Згідно з ч. 1 ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Із положень ч. 1 ст. 638 ЦК України слідує, що договір є укладеним, якщо сторони досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.
Частиною першою ст. 1054 ЦК України встановлено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним (ст. 1055 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України (положення якої застосовуються до спірних правовідносин на виконання ч. 2 ст. 1054 ЦК України) позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення основної суми кредиту.
Частиною першою ст. 526 ЦК України визначено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
Як передбачено ч. 1 ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов`язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.
Аналіз указаних норм права дає підстави для висновку, що цивільні права та обов`язки можуть виникати безпосередньо з договорів та інших правочинів.
За своїми правовими ознаками кредитний договір є консенсуальною, двосторонньою та відплатною угодою, при укладенні якої кредитодавець бере на себе зобов`язання надати кредит і набуває право вимоги на повернення грошових коштів і сплати процентів, а позичальник має право вимагати надання кредиту та несе зобов`язання щодо своєчасного його повернення та сплати процентів.
Кредитний договір має бути укладений у письмовій формі та підписаний сторонами, в тому числі із застосуванням електронного підпису.
Предметом виконання грошового зобов`язання за кредитним договором є певна грошова сума, що має бути сплачена боржником кредитору.
Враховуючи презумпцію відплатності кредитного договору, позичальник зобов`язаний повернути кредит і сплатити проценти за користування грошовими коштами, якщо інше не встановлено договором.
Зобов`язання за договором повинні виконуватися сторонами належним чином відповідно до його умов, а також вимог актів цивільного законодавства.
Боржник визнається таким, що прострочив виконання зобов`язання за договором, якщо він не приступив до його виконання, тобто не виконує дій, які випливають із змісту зобов`язання, в строки, встановлені договором.
Мотивована оцінка аргументів, наведених учасниками справи щодо наявності чи відсутності підстав для задоволення позову.
Цивільне судочинство здійснюється на засадах змагальності сторін, у зв`язку з чим учасники справи мають довести належними та допустимими доказами обставини, на які вони посилаються, а суд зобов`язаний надати належну оцінку цим доказам.
Завданням цивільного судочинства є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою ефективного захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.
Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.
Суд за результатами оцінки доказів за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів, із врахуванням того, що жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили, перевіривши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємний зв`язок доказів у їх сукупності для вирішення справи, дійшов наступних висновків.
Щодо договору № 77551976 від 03.09.2021
Судом встановлено, що 03.09.2021 між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та відповідачем  ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 77551976, відповідно до якого кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у сумі 4 000 грн на строк 30 днів із визначеними процентними ставками. 
У подальшому право вимоги за вказаним договором було відступлено позивачу на підставі договорів факторингу, у зв`язку з чим останній набув статусу нового кредитора у зобов`язанні.
Щодо стягнення процентів
Оцінюючи заявлені позовні вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом, суд виходить з того, що відповідно до умов договору № 77551976 від 03.09.2021 строк кредитування становив 30 днів - з 03.09.2021 по 03.10.2021. Саме в межах цього строку позичальник мав можливість правомірно користуватися наданими кредитними коштами, що відповідає правовій природі процентів як плати за користування кредитом.
Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували продовження строку дії кредитного договору, зокрема шляхом пролонгації, що відповідно до умов договору вимагало вчинення позичальником активних дій. Посилання на факт нарахування процентів після 03.10.2021 не підтверджує існування правових підстав для такого нарахування, оскільки саме по собі здійснення кредитодавцем розрахунку не свідчить про зміну строку дії зобов`язання.
Таким чином, суд доходить висновку, що підлягають стягненню проценти за користування кредитом лише за період з 03.09.2021 по 03.10.2021, тобто за 30 днів, у розмірі, визначеному умовами договору та підтвердженому наданим розрахунком, зі ставкою 1,99 % в день, та становлять 2 388 грн (4 000 грн х 0,0199 х 30 днів) 
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 6 461,20 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 4 000,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами - 2 388 грн, інфляційні збитки - 64,00 грн, нараховані 3% річних - 9,20 грн.
Щодо договору № 104027060 від 29.07.2021
Судом встановлено, що 29.07.2021 між ТОВ «Мілоан» та відповідачем  ОСОБА_1 укладено кредитний договір № 104027060, відповідно до якого кредитодавець надав відповідачу грошові кошти у сумі 11 500 грн на строк 30 днів із визначеними процентними ставками. 
У подальшому право вимоги за вказаним договором було відступлено позивачу на підставі договорів факторингу, у зв`язку з чим останній набув статусу нового кредитора у зобов`язанні.
Щодо стягнення процентів
Оцінюючи заявлені позовні вимоги в частині стягнення процентів за користування кредитом, суд виходить з того, що відповідно до умов договору № 104027060 від 29.07.2021 строк кредитування становив 30 днів - з 29.07.2021 по 28.08.2021. Саме в межах цього строку позичальник мав можливість правомірно користуватися наданими кредитними коштами, що відповідає правовій природі процентів як плати за користування кредитом.
Позивачем не надано належних та допустимих доказів, які б підтверджували продовження строку дії кредитного договору, зокрема шляхом пролонгації, що відповідно до умов договору вимагало вчинення позичальником активних дій. Посилання на факт нарахування процентів після 28.08.2021 не підтверджує існування правових підстав для такого нарахування, оскільки саме по собі здійснення кредитодавцем розрахунку не свідчить про зміну строку дії зобов`язання.
Після спливу погодженого сторонами строку кредитування відповідач уже не користується кредитом на умовах договору, а є боржником, який прострочив виконання грошового зобов`язання. Відтак нарахування договірних процентів після спливу строку кредитування суперечить правовій природі процентів як плати за правомірне користування кредитом та не відповідає правовим висновкам Великої Палати Верховного Суду.
Таким чином, суд доходить висновку, що підлягають стягненню проценти за користування кредитом лише за період з 29.07.2021 по 28.08.2021, тобто за 30 днів, у розмірі, визначеному умовами договору та підтвердженому наданим розрахунком, зі ставкою 5,00 % в день, та становлять 17 250 грн (11 500 грн х 0,05 х 30 днів).
Оскільки часткове погашення заборгованості за тілом кредиту було здійснено після закінчення строку кредитування, тому проценти за період користування кредитом обчислюються виходячи із повної суми кредиту 11 500 грн.
З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що з відповідача підлягає стягненню заборгованість за кредитним договором у розмірі 27 111 грн, з яких: заборгованість за основним зобов`язанням (за тілом кредиту) - 9 861,00 грн, заборгованість за нарахованими процентами - 17 250 грн.
Отже, суд, з`ясувавши фактичні обставини у справі, на які позивач посилається як на підставу своїх вимог, дослідивши та оцінивши надані докази у їх сукупності, проаналізувавши норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини, дійшов висновку, що позивачем належними та допустимими доказами доведено факт укладення кредитних договорів № 77551976 від 03.09.2021 та № 104027060 від 29.07.2021, отримання відповідачем кредитних коштів та неналежне виконання нею зобов`язань щодо їх повернення і сплати процентів. У зв`язку з цим з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість за кредитними договорами у загальній сумі 33 572,20 грн, з яких 13 861 грн - заборгованість за тілом кредиту, 19 638 грн - заборгованість за нарахованими процентами, та 64,00 грн - інфляційні втрати, нараховані 3% річних - 9,20 грн.
Розподіл судових витрат у справі
Судовий збір
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
При поданні позовної заяви до суду ТОВ «Коллект центр» сплачено судовий збір у розмірі 2 422,40 грн, що підтверджується платіжною інструкцією АТ «ОТП банк» № 0521820098 від 13.05.2025.
Оскільки позов ТОВ «Коллект центр» до ОСОБА_1 задоволено частково, з відповідача на користь позивача підлягає до стягнення судовий збір пропорційно до задоволених позовних вимог в сумі 966,57 грн (2 422,40 грн х (33 572,20 грн / 84 138,28 грн)).
Витрати на професійну правничу допомогу
Разом із позовною заявою позивачем заявлено клопотання про відшкодування понесених витрат на правову допомогу у загальному розмірі 25 000 грн.
У п. 1 ч. 3 ст. 133 ЦПК України передбачено, що витрати на професійну правничу допомогу відносяться до витрат, пов`язаних з розглядом справи.
За нормами частини 8 статті 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Такі докази подаються до закінчення судових дебатів у справі або протягом п`яти днів після ухвалення рішення суду за умови, що до закінчення судових дебатів у справі сторона зробила про це відповідну заяву.
Частинами 1,2 статті 137 ЦПК України передбачено, що витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Частинами 3-5 ст.137 ЦПК України передбачено, що для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги.
У постанові Великої Палати Верховного Суду від 27 червня 2018 року у справі №826/1216/16 (провадження № 11-562ас18) зазначено, що склад та розмір витрат, пов`язаних з оплатою правової допомоги, входить до предмета доказування у справі. На підтвердження цих обставин суду повинні бути надані договір про надання правової допомоги (договір доручення, договір про надання юридичних послуг тощо), документи, що свідчать про оплату гонорару та інших витрат, пов`язаних із наданням правової допомоги, оформлені у встановленому законом порядку (квитанція до прибуткового касового ордера, платіжне доручення з відміткою банку або інший банківський документ, касові чеки, посвідчення про відрядження). Зазначені витрати мають бути документально підтверджені та доведені. Відсутність документального підтвердження витрат на правову допомогу, а також розрахунку таких витрат є підставою для відмови у задоволенні вимог про відшкодування таких витрат .
До схожого висновку Верховний Суд дійшов у своїй постанові від 30 вересня 2020 року у справі № 379/1418/18 (провадження № 61-9124св20) та постанові від 15 червня 2022 року у справі № 910/12876/19 (провадження № 12-94гс20).
Отже, витрати на правничу допомогу визначаються сукупністю таких документів: договором про надання правничої допомоги та відповідними доказами щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною та доказами такої сплати.
Відповідно до ч. 4 ст. 263 ЦПК України при виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Європейський суд з прав людини, присуджуючи судові витрати на підставі статті 41 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод 1950 року у справі «Схід/Захід Альянс Лімітед» проти України" (заява N19336/04) зазначив, що заявник має право на компенсацію судових та інших витрат, лише якщо буде доведено, що такі витрати були фактичними і неминучими, а їхній розмір - обґрунтованим (п.268). У рішенні ЄСПЛ від 28 листопада 2002 року «Лавентс проти Латвії» зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір.
На підтвердження понесених витрат на правову допомогу позивачем надано договір про надання правової допомоги №01-07/2024 від 01.07.2024 року, укладеного між ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс», а також заявка про надання юридичної допомоги № 336 від 01.04.2025, відповідно до якої ТОВ «Коллект Центр» та АО «Лігал Ассістанс» погодили надання правових (юридичних) послуг з приводу примусового стягнення заборгованості з ОСОБА_1 , а саме: надання усної консультації з вивченням документів у розмірі 4 000 грн (дві години вартістю 2 000 грн кожна), надання письмової консультації з вивченням документів у розмірі 3 000 грн (одна година вартістю 3 000 грн) та складання позовної заяви про стягнення боргу для подачі до суду у розмірі 18 000 грн (шість годин вартістю 3 000 грн кожна, про що складено акт № 9 від 30.04.2025.
Аналізуючи подані представником позивача документи про сплату витрат на правничу допомогу в частині обґрунтованості заявленого розміру витрат, суд виходить з критеріїв реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру з огляду на конкретні обставини справи. Відтак, позивач повинен підтвердити, що витрати були фактичними і неминучими, а їх розмір обґрунтованим.
Оцінюючи предмет позову у цій справі суд дійшов висновку, що наразі існує усталена судова практика щодо стягнення факторами (особами, які набули право вимоги до позичальників) кредиторської заборгованості за договорами споживчого кредиту. Отже предмет позову не вимагає витрачання значної кількості часу для формування позиції позивача, вивчення великої кількості документів та нормативно-правових актів.
Ураховуючи викладене та беручи до уваги обсяг наданих послуг представником, їх складність, наявність усталеної судової практики зі спірного питання, розгляд справи за відсутності представника позивача у судовому засіданні, суд уважає, що 5 000 грн є пропорційним обсягу та складності наданих послуг, достатнім для відшкодування понесених витрат на правничу допомогу та відповідатиме критеріям розумності та справедливості. Водночас, зазначена сума відшкодування не буде нести надмірний тягар для відповідача у порівнянні із сумою заборгованості за кредитним договором, що підлягає до стягнення.
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 141 ЦПК України, інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, покладаються у разі часткового задоволення позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
Відтак, з відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати на надання професійної правничої допомоги у розмірі пропорційному до суми задоволених вимог 1 995,06 грн (5 000 грн х (33 572,20 грн / 84 138,28 грн)).
Загальний розмір судових витрат, який підлягає стягненню з відповідача на користь позивача складає 2 961,63 грн (966,57 грн + 1 995,06 грн). 
Керуючись ст.ст.2, 12, 13, 49, 76, 81, 141, 178, 247, 258, 259, 263-265, 278, 280-282 ЦПК України, ст. 207, 526, 546, 626, 628, 634, 638, 1048, 1050, 1054, 1055 ЦК України, суд

УХВАЛИВ:

Задовольнити частково позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» заборгованість за кредитним договором № 77551976 від 03.09.2021, укладеним між ТОВ «1 Безпечне агентство необхідних кредитів» та ОСОБА_1 , в розмірі 6 461 (шість тисяч чотириста шістдесят одна) гривня 20 копійок, та за кредитним договором № 104027060 від 29.07.2021, укладеним між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 , в розмірі 27 111 (двадцять сім тисяч сто одинадцять) гривень 00 копійок, а всього 33 572 (тридцять три тисячі п`ятсот сімдесят дві) гривні 20 копійок. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Коллект центр» судові витрати в розмірі 2 961 (дві тисячі дев`ятсот шістдесят одна) гривня 63 копійки.
В решті позовних вимог відмовити.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано протягом тридцяти днів з дня його проголошення. Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд - якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду.
Позивач має право оскаржити заочне рішення в загальному порядку, встановленому цим Кодексом. Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Одеського апеляційного суду.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених цим Кодексом, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Повне судове рішення складено 08.07.2026.

Відомості про учасників справи:
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Коллект центр», ідентифікаційний код юридичної особи 44276926, місцезнаходження: м. Київ, вул. Мечникова, буд. 3, офіс 306, тел. +380443741616
Відповідач:  ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_4 , адреса реєстрації місця проживання: АДРЕСА_1 , тел. НОМЕР_5 

Суддя
Подільського міськрайонного суду
Одеської області        Андрій ДЗЮБИНСЬКИЙ