| ШОСТИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД
Справа № 640/11494/22 Суддя (судді) першої інстанції: Галатіна О.О.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 лютого 2026 року м. Київ

Колегія суддів Шостого апеляційного адміністративного суду у складі: 
головуючого судді Кучми А.Ю., 
суддів Аліменка В.О., Безименної Н.В.
за участю секретаря Ольшевської Ж.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду апеляційну скаргу Київської митниці на рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року (дата складання повного тексту - 04.07.2025) у справі за адміністративним позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Київської митниці про визнання протиправними та скасування рішень,-
В С Т А Н О В И Л А :
Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернулася з позовом до суду, в якому просить: 
- визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA100130/2022/000010/2 від 03.02.2022;
- визнати протиправним та скасувати рішення Київської митниці Державної митної служби України про коригування митної вартості товарів №UA100130/2022/000002/2 від 20.01.2022;
- визнати протиправною та скасувати картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA100040/2022/000108 від 03.02.2022;
- визнати протиправним та скасувати картку відмови у митному оформленні (випуску) товарів №UA100130/2022/000012 від 20.01.2022.
Позовні вимоги обґрунтовано тим, що підстави вимагання відповідачем додаткових документів є необґрунтованими, конкретний перелік додаткових документів, які необхідні для визначення вартості, не зазначені. Крім того, позивач наголошує на тому, що обраний відповідачем другорядний метод визначення вартості товару також визначений безпідставно та з порушенням визначеної Митним Кодексом черговості.
Відповідачем подано відзив на позовну заяву, в якому вказано, що під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості за митною декларацією позивача ним було детально розглянуто подані до митного оформлення документи та встановлено, що вони не містили об`єктивних, достовірних відомостей для підтвердження числового значення заявленої митної вартості та містили розбіжності, зокрема були відсутні відомості щодо витрат, понесених на транспортування та страхування оцінюваного транспортного засобу. У зв`язку з цим відповідач вважає, що спірні рішення прийняті митним органом з урахуванням вимог чинного законодавства України, в межах повноважень, наданих йому законами України та підзаконними нормативно-правовими актами.
Рішенням Донецького окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року адміністративний позов задоволено повністю.
Не погоджуючись з судовим рішенням, відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та постановити нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.
Апеляційну скаргу обґрунтовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, без повного з`ясування усіх фактичних обставин у справі. Наголошує, що документи для визначення митної вартості товару відповідно до ч.1 ст.53 МК України надані позивачем не у повному обсязі та не надано відомостей щодо числових значень складових митної вартості. З наданих позивачем документів неможливо підтвердити заявлений метод визначення митної вартості товарів, тому застосування резервного методу та визначення митної вартості товару є виправданим та обґрунтованим. 
Позивачем подано відзив на апеляційну скаргу в якому зазначено про безпідставність доводів апеляційної скарги, відсутність підстав для її задоволення та відсутність підстав для скасування рішення суду першої інстанції.
Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає залишенню без задоволення, а рішення суду - без змін.
Згідно ст. 316 КАС України, суд апеляційної інстанції залишає скаргу без задоволення, а рішення або ухвалу суду - без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції правильно встановив обставини справи та ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 23.11.2021 між Позивачем та іноземною компанією укладено зовнішньоекономічний контракт № HBQJ-2021-UKR001 на поставку ікри осетрових ціною 215 доларів США за кілограм на умовах поставки СІР-Київ. Дві партії вказаного товару, імпортовані у січні та лютому 2022 року, були задекларовані у підрозділах митного оформлення Київської митниці - на митних постах «Західний» та «Бориспіль».
20.01.2022 до митного оформлення було подано:
- електронну митну декларацію № UA100130/2022/280287 на товар «Ікра осетрових, заморожена, готова до вживання, у первинній упаковці, пакування - пластмасова банка по 0,5 кг. (600 банок), гібридна осетрова ікра/Sturgeon Caviar (Acipenser schrenkii Huso dauricus) кількість 300 кг. Торгівельна марка: YIDU TIANXIA; Виробник YIDU TIANXIA SPECIAL FISHERY CO., LTD. До декларації додано інвойс № HBQJ20220117 від 17.01.2022 на загальну суму 129 000,00 дол.;
- митну декларацію від 03.02.2022 № UA100040/2022/603467 на товар «Ікра гібридна, осетрових порід (чорна ікра), штучно вирощена, виду acipenserschrenckii x huso dauricus, заморожена, готова до вживання, у первинній упаковці, розфасована у пластикові банки по 0,5 кг.: Гібридна осетрова ікра/Sturgeon Caviar (Acipenser schrenkii Huso dauricus), к-ть 600 кг. Торгівельна марка: YIDU TIANXIA; Виробник YIDU TIANXIA SPECIAL FISHERY CO., LTD Країна виробництва Китай (CN). До декларації додано інвойс № HBQJ20220104 від 04.01.2022 на загальну суму 64 500,00 дол.
Декларантом було обрано основний метод визначення митної вартості товару - «За ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції)».
Для підтвердження правильності визначення митної вартості декларантом було подано документи відповідно до вимог частини 2 статті 53 Митного кодексу України, які зазначені вище.
Перевіркою поданих документів відповідачем було встановлено наявність невідповідностей, а саме:
1) Відповідно до п. 5 Контракту від 23.11.2021 № HBQJ-2021-UKR001 товар постачається до України на умовах CIP-KIЕV. Міжнародний торговий термін CIP (Carriage and Insurance Paid Тo (named place of destination), (фрахт/перевезення та страхування оплачені до (назва місця призначення)) означає, що продавець доставить товар названому їм перевізнику. Крім цього, продавець зобов`язаний оплатити витрати, пов`язані з перевезенням товару до названого пункту призначення. Це означає, що покупець бере на себе всі ризики і будь-які додаткові витрати після доставки таким чином товару.
Відповідно до частини 10 статті 58 Митного кодексу України, до митної вартості товарів додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, зокрема:
- витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
- витрати на навантаження, вивантаження та обробку оцінюваних товарів, пов`язані з їх транспортуванням до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України;
- витрати на страхування цих товарів.
2) В комерційному документі не зазначено умови поставки товару (можливе позначення умови поставки згідно правил ІНКОТЕРМС присутнє в одній із назв стовпця таблиці, але без позначення найменування пункту призначення).
В наданих комерційних документів окремо не виділено складові вартості товару (щодо транспорту, страхування та навантаження товару (в понятті ч.10 ст. 58 МКУ).
3) Митницею проведено аналіз щодо інформації зазначеній у поданих до митного оформлення документах, зокрема п. 6 контракту від 23.11.2021 № HBQJ-2021-UKR001 поставці товару передує попередня оплата на рівні 30%, п. 7 передбачено супроводження товару разом з страховим полісом.
4) Поданий до митниці документ під назвою прайс-лист оформлено відправником товару HUBEI QINGJIANG ACIPENSER VALLEYS AQUATIC PRODUCTS PROCESSING CO., LTD, а не виробником товару, без зазначення умов поставки, періоду його дії.
З метою підтвердження обраного методу визначення митної вартості товару позивачем додатково надано відповідачу:
- митну декларацію країни відправлення № 790220220000010996 - з метою підтвердження умов поставки CIP;
- прайс-лист від HUBEI QINGJIANG ACIPENSER VALLEYS AQUATIC PRODUCTS PROCESSING CO., LTD на підтвердження законтрактованої ціни товару.
На підставі рішення про коригування митної вартості товарів від 20.01.2022 №UA100130/2022/000002/2 товар випущено у вільний обіг з наданням гарантій відповідно до частини 7 статті 55 Кодексу, за митною декларацією від 21.01.2022 № UA100130/2022/280303.
Різниця між платежами, які сплачено на підставі рішення про коригування митної вартості товарів від 20.01.2022 № UA100130/2022/000002/2 складає - 207912,17 грн.
На підставі рішення про коригування митної вартості товарів від 03.02.2022 №UA100040/2022/000010/2 відповідно до положень пункту 7 статті 55 Митного кодексу України товар випущено для вільного обігу за ЕМД від 03.02.2022 № UA100040/2022/603661, з наданням гарантій відповідно до положень розділу Х Митного кодексу України.
Різниця між митними платежами за заявленою декларантом митною вартістю та митними платежами, які повинні бути сплачені у зв`язку з винесеним Рішенням, становить 420704,23 гривень.
Не погоджуючись із рішеннями відповідача про коригування митної вартості товарів та прийнятими за їх наслідками картками відмови у прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення, позивач звернувся до суду з даним адміністративним позовом.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем подано до відповідача повний пакет документів на підтвердження повноти і достовірності заявленої митної вартості товару за основним методом, а відповідачем не доведено, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації та не надано доказів, які б підтверджували відсутність підстав для визначення митної вартості за першим методом.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції з огляду на наступне.
Відповідно до ч. 2 ст. 19 Конституції України, органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов`язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.
Наведена норма означає, що суб`єкт владних повноважень зобов`язаний діяти лише на виконання закону, за умов і обставин, визначених ним, вчиняти дії, не виходячи за межі прав та обов`язків, дотримуватися встановленої законом процедури, обирати лише встановлені законодавством України способи правомірної поведінки під час реалізації своїх владних повноважень.
Згідно зі ст. 49 Митного кодексу України (далі - МК України), митною вартістю товарів, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товарів, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 52 МК України, заявлення митної вартості товарів здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товарів у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою.
Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані: 1) заявляти митну вартість, визначену ними самостійно, у тому числі за результатами консультацій з органом доходів і зборів; 2) подавати органу доходів і зборів достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню; 3) нести всі додаткові витрати, пов`язані з коригуванням митної вартості або наданням органу доходів і зборів додаткової інформації.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, одночасно з митною декларацією декларант подає органу доходів і зборів документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Документами, які підтверджують митну вартість товарів, є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) копія імпортної ліцензії, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
З аналізу ч. 1, ч. 2 ст. 53 Митного кодексу України вбачається, що Митним кодексом передбачено вичерпний, перелік документів, що подається декларантом органу доходів і зборів для підтвердження заявленої митної вартості товарів та обраного методу її визначення.
Дана норма кореспондується з положеннями ч. 3 ст. 318 Митного кодексу України, якою встановлено, що митний контроль передбачає виконання органами доходів і зборів мінімуму митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи.
За змістом ч. 3 ст. 53 МК України передбачено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно з ч. 4 ст. 53 МК України, у разі якщо орган доходів і зборів має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу органу доходів і зборів, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Згідно з ч. 5 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості товарів; 4) проводити в порядку, визначеному статтями 345 - 354 цього Кодексу, перевірки правильності визначення митної вартості товарів після їх випуску; 5) звертатися до органів доходів і зборів інших країн із запитами щодо надання відомостей, необхідних для підтвердження достовірності заявленої митної вартості; 6) застосовувати інші передбачені цим Кодексом форми митного контролю.
За змістом ч. 6 ст. 54 МК України, орган доходів і зборів може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до органу доходів і зборів документально підтвердженої офіційної інформації органів доходів і зборів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 55 МК України, рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається органом доходів і зборів у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо органом доходів і зборів у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
Прийняте органом доходів і зборів письмове рішення про коригування заявленої митної вартості товарів має містити: 1) обґрунтування причин, через які заявлену декларантом митну вартість не може бути визнано; 2) наявну в митного органу інформацію (у тому числі щодо числових значень складових митної вартості, митної вартості ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, інших умов, що могли вплинути на ціну товарів), яка призвела до виникнення сумнівів у правильності визначення митної вартості та до прийняття рішення про коригування митної вартості, заявленої декларантом; 3) вичерпний перелік вимог щодо надання додаткових документів, передбачених частиною третьою статті 53 цього Кодексу, за умови надання яких митна вартість може бути визнана органом доходів і зборів; 4) обґрунтування числового значення митної вартості товарів, скоригованої органом доходів і зборів, та фактів, які вплинули на таке коригування; 5) інформацію про: а) право декларанта або уповноваженої ним особи на випуск у вільний обіг товарів, що декларуються: у разі згоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю, визначеною органом доходів і зборів; у разі незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів - за умови сплати митних платежів згідно із заявленою митною вартістю товарів та надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу в розмірі, визначеному органом доходів і зборів відповідно до частини сьомої цієї статті; б) право декларанта або уповноваженої ним особи оскаржити рішення про коригування заявленої митної вартості до органу вищого рівня відповідно до глави 4 цього Кодексу або до суду.
Відповідно до ч.ч. 7, 8 ст. 55 МК України, у випадку незгоди декларанта або уповноваженої ним особи з рішенням органу доходів і зборів про коригування заявленої митної вартості товарів орган доходів і зборів за зверненням декларанта або уповноваженої ним особи випускає товари, що декларуються, у вільний обіг за умови сплати митних платежів згідно з митною вартістю цих товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та забезпечення сплати різниці між сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною декларантом або уповноваженою ним особою, та сумою митних платежів, обчисленою згідно з митною вартістю товарів, визначеною органом доходів і зборів, шляхом надання гарантій відповідно до розділу X цього Кодексу. Строк дії таких гарантій не може перевищувати 90 календарних днів з дня випуску товарів.
Протягом 80 днів з дня випуску товарів декларант або уповноважена ним особа може надати органу доходів і зборів додаткові документи для підтвердження заявленої ним митної вартості товарів, що декларуються.
За змістом ч. 9 ст. 55 МК України, у разі надання декларантом або уповноваженою ним особою додаткових документів орган доходів і зборів розглядає подані додаткові документи і протягом 5 робочих днів з дати їх подання виносить письмове рішення щодо визнання заявленої митної вартості та скасовує рішення про коригування заявленої митної вартості або надає обґрунтовану відмову у визнанні заявленої митної вартості з урахуванням додаткових документів. У такому випадку надана фінансова гарантія відповідно повертається (вивільняється) або реалізується в порядку та у строки, визначені цим Кодексом.
Згідно зі ст. 57 МК України, визначення митної вартості товарів, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товарів; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товарів; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод - за ціною договору (вартість операції).
Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу.
Застосуванню другорядних методів передує процедура консультацій між органом доходів і зборів та декларантом з метою визначення основи вартості згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу. Під час таких консультацій орган доходів і зборів та декларант можуть здійснити обмін наявною у кожного з них інформацією за умови додержання вимог щодо її конфіденційності.
У разі неможливості визначення митної вартості товарів згідно з положеннями статей 59 і 60 цього Кодексу за основу для її визначення може братися або ціна, за якою ідентичні або подібні (аналогічні) товари були продані в Україні не пов`язаному із продавцем покупцю відповідно до статті 62 цього Кодексу, або вартість товарів, обчислена відповідно до статті 63 цього Кодексу.
При цьому кожний наступний метод застосовується, якщо митна вартість товарів не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу.
Методи на основі віднімання та додавання вартості (обчислена вартість) можуть застосовуватися у будь-якій послідовності на прохання декларанта або уповноваженої ним особи.
У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Згідно з ч. 2 ст. 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
За змістом ч.ч. 4, 5 ст. 58 МК України, митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті.
Ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, - це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Аналіз наведених законодавчих норм дає підстави для висновку про те, що орган доходів і зборів при здійсненні контролю за правильністю визначення митної вартості зобов`язаний перевірити складові числового значення митної вартості, правильність розрахунку, здійсненого декларантом, упевнитись у достовірності та точності заяв, документів чи розрахунків, поданих декларантом, а також відсутності обмежень для визначення митної вартості за ціною договору, наведених у статті 58 МК України.
Митний орган має право відійти від наведених вище законодавчих обмежень, що пов`язують з перевіркою основного переліку документів, які підтверджують митну вартість, та витребувати від декларанта додаткові документи лише, якщо надані декларантом документи містять розбіжності, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, адже такі вади не дозволяють митному органу законно здійснити визначений законом мінімум митних формальностей, необхідних для забезпечення додержання законодавства України з питань державної митної справи для розмитнення задекларованого товару.
Отже, з огляду на законодавчо встановлену компетенцію митниці при перевірці митної вартості імпортованих товарів, зазначені розбіжності повинні бути не будь-якими, а лише тими, що стосуються числового значення заявленої митної вартості чи розрахунку митної вартості здійсненої декларантом.
З матеріалів справи вбачається, що до митного органу, разом з деклараціями, позивачем було скеровано:
інвойс № HBQJ20220104 від 04.01.2022 на загальну суму 64 500,00 дол., митну декларацію країни відправлення № 790220220000010996 - з метою підтвердження умов поставки CIP; прайс-лист від HUBEI QINGJIANG ACIPENSER VALLEYS AQUATIC PRODUCTS PROCESSING CO., LTD на підтвердження законтрактованої ціни товару до декларації №UA100040/2022/603467;
інвойс № HBQJ20220117 від 17.01.2022 на загальну суму 129 000,00 дол. до декларації №UA100130/2022/280287.
Слід звернути увагу, що 23.11.2021 між фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 та компанією «HUBEI QINGJIANG ACIPENSER VALLEYS AQUATIC PRODUCTS PROCESSING CO., LTD» (Китай) укладено контракт на поставку ікри осетрових ціною 215 доларів США за кілограм на умовах поставки згідно INCOTERMS - CIP-Київ, порт відправлення - Ченгду, порт призначення - Київ, загальною кількістю 3000 кілограм та загальною вартістю 645000 доларів США. Відповідно до п.6 контракту, умови оплати за товар: попередня оплата 30% на момент отримання дозволу на експорт CITES післяоплата на момент відправки вантажу. Відповідно до п.7 контракту, документи, що мали супроводжувати вантаж: комерційний рахунок-фактура, дозвіл на експорт CITES+інші додатки, сертифікат про здоров`я, пакувальний лист, сертифікат страхування. 
Цією ж датою, укладено ще один контракт між фізичною особою підприємцем ОСОБА_1 та компанією «HUBEI QINGJIANG ACIPENSER VALLEYS AQUATIC PRODUCTS PROCESSING CO., LTD» (Китай) № HBQJ-2021-UKR001 на поставку ікри осетрових ціною 215 доларів США за кілограм на умовах поставки згідно INCOTERMS - CIP-Київ, порт відправлення - Ухань, порт призначення - Київ, загальною кількістю 600 кілограм та загальною вартістю 129000 доларів США. При цьому, відповідно до п.6 контракту, всі умови оплати за товар прийнятні: як 100% попередньої оплати так і 100% післяоплати не пізніше 90 днів з дати митного оформлення на території України, або оплата 30% через 30 днів з дати митного оформлення на території України, оплата 30% через 60 днів з дати митного оформлення на території України, оплата 40% через 60 днів з дати митного оформлення на території України, або інші умови оплати. Відповідно до п.7 контракту, документи, що мали супроводжувати вантаж: комерційний рахунокфактура, дозвіл на експорт CITES+інші додатки, сертифікат про здоров`я, пакувальний лист, авіанакладна. 
30.12.2021 відправник оформив дозвіл на експорт 300 кг. ікри №2021CN/EC000067/WH. 
04.01.2022 відправник оформив рахунок-фактуру №HBQJ20220104 на 300 кг. ікри, вартістю 215 доларів США за кілограм, загальною вартістю 64500 доларів США та пакувальний лист згідно з яким товар запаковано в 600 білих пластикових коробках по 500 грам, вагою нетто - 300 кг., брутто - 338 кг., що в свою чергу розміщено в 10 картонних ящиках. 
07.01.2022 відправник отримав експортний міжнародний ветеринарний сертифікат №222000000061773001 з дозволом до імпорту в Україну та сертифікат походження №C22MA488LRW60001 на 300 кг. нетто/338 кг. брутто. 
16.01.2022 експортер відправив партію товару у кількості 338 кг. брутто з аеропорту Ченгду (КНР) до аеропорту Київ-Бориспіль за авіанакладною 020-14966000. 
18.01.2022 партія товару була поставлена під митний контроль (штамп Київської митниці ДФС №211). 
20.01.2022 представником позивача, агентом з митного оформлення Коломійцем О.К. ТОВ «АВІА ЕКСПЕРТ» до митного поста «Західний» Київської митниці подано митну декларацію №UA100130/2022/280287 з визначенням митної вартості товару за методом 1 (за ціною контракту), при цьому, до митного оформлення подано контракт № HBQJ-2021-UKR001 на загальний обсяг товару 3000 кг., виконавши зазначений контракт частково. 
20.01.2022 посадовою особою ВМО №4 митного поста «Західний» винесено рішення про коригування митної вартості №UA100130/2022/000002/2 та збільшено митну вартість товару до 280 доларів США за кілограм. 
20.01.2022 посадовою особою ВМО №4 митного поста «Західний» винесено рішення про відмову в митному оформленні № UA100130/2022/000012 з підстав винесення рішення про коригування митної вартості №UA100130/2022/000002/2. 
21.01.2022 представником позивача, агентом з митного оформлення Коломійцем О.К. ТОВ «АВІА ЕКСПЕРТ» до митного поста «Західний» Київської митниці подано митну декларацію №UA100130/2022/280303 з визначенням митної вартості товару відповідно до оскаржуваного рішення про коригування митної вартості №UA100130/2022/000002/2 зі сплатою у якості гарантійного платежу, відповідно до статті 55 Митного кодексу України, додатково мита - 82846,53 грн. та податку на додану вартість - 127031,34 грн. Цією ж датою митне оформлення закінчено, товар випущено у вільний обіг. 
Окрім вищезазначеної партії вагою 300 кг., відбувалось оформлення відправки партії товару вагою 600 кг. 
11.01.2022 відправник оформив дозвіл на експорт 600 кг. ікри №2022CN/EC000021/WH. 
17.01.2022 експортер оформив рахунок-фактуру №HBQJ20220117 на 600 кг. ікри, вартістю 215 доларів США за кілограм, загальною вартістю 129000 доларів США та пакувальний лист згідно з яким товар запаковано в 1200 білих пластикових коробках по 500 грам, вагою нетто - 600 кг., брутто - 676 кг., що в свою чергу розміщено в 20 картонних ящиках. 
18.01.2022 відправник отримав сертифікат походження №C22MA488LRW60002 на 600 кг. нетто/676 кг. брутто. 
19.01.2022 експортер оформив експортний міжнародний ветеринарний сертифікат №222000000273884001 на партію товару 600 кг. нетто з дозволом до імпорту в Україну. 
19.01.2022 митницею КНР оформлено митну декларацію №790220220000011996 на партію товару 600 кг. нетто, 680 кг. брутто, вартістю 215 доларів США за кілограм, загальною вартістю 129000 доларів США. 
29.01.2022 експортер відправив партію товару у кількості 680 кг. брутто з аеропорту Ченгду (КНР) до аеропорту Київ-Бориспіль за авіанакладною 020-15000856. 
02.02.2022 партія товару була поставлена під митний контроль (штамп Київської митниці ДФС №177). 
03.02.2022 представником позивача, агентом з митного оформлення Назарескул О.В. ТОВ «КЛЕВЕР БРОК» до митного поста «Бориспіль» Київської митниці подано митну декларацію №UA100040/2022/603467 з визначенням митної вартості товару за методом 1 (за ціною контракту), при цьому, до митного оформлення подано контракт № HBQJ-2021-UKR001 на загальний обсяг товару 600 кг., таким чином виконавши зазначений контракт повністю. 
03.02.2022 посадовою особою ВМО 5 митного поста «Бориспіль» Київської митниці проведено митний огляд партії товару та актом засвідчено відповідність товару задекларованому у митній декларації №UA100040/2022/603467. 
03.02.2022 посадовою особою ВМО 5 митного поста «Бориспіль» Київської митниці винесено рішення про коригування митної вартості №UA100040/2022/000010/2 та збільшено митну вартість товару до 280 доларів США за кілограм. 
03.02.2022 посадовою особою ВМО 5 митного поста «Бориспіль» Київської митниці винесено рішення про відмову в митному оформленні №UA100040/2022/000108 з підстав винесення рішення про коригування митної вартості №UA100040/2022/000010/2. 03.02.2022 представником позивача, агентом з митного оформлення Назарескул О.В. ТОВ «КЛЕВЕР БРОК» до митного поста «Бориспіль» Київської митниці подано митну декларацію №UA100040/2022/603661 з визначенням митної вартості товару відповідно до оскаржуваного рішення про коригування митної вартості №UA100040/2022/000010/2 зі сплатою у якості гарантійного платежу, відповідно до статті 55 Митного кодексу України, додатково мита - 166067,46 грн. та податку на додану вартість - 254636,77 грн. Цією ж датою митне оформлення закінчено, товар випущено у вільний обіг. 
Таким чином, як у посадових осіб ВМО №4 митного поста «Західний», під час митного контролю партії товару вагою 300 кг., задекларованої 20.01.2022 за митною декларацією №UA100130/2022/280287, так і у посадових осіб ВМО 5 митного поста «Бориспіль» Київської митниці під час митного контролю партії товару вагою 600 кг., задекларованої 03.02.2022 за митною декларацією №UA100040/2022/603467 не виникало зауважень чи претензій до змісту, форми чи відсутності перекладу контракту.
Частина 2 ст. 64 МК України встановлює, що митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) органами доходів і зборів митних вартостях.
У свою чергу, ненаведення митницею в рішенні про коригування митної вартості товарів належних та допустимих доказів того, що документи, подані декларантом для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, витребування митницею додаткових документів без зазначення обставин, які ці документи повинні підтвердити, свідчать про протиправність рішення щодо застосування іншого, ніж основний метод, визначення митної вартості товарів.
Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у постановах від 09.04.2019 у справі №826/10733/15 та від 19.02.2019 у справі №826/2312/16.
З матеріалів справи вбачається, що в електронному повідомленні декларанту відповідач, не визнаючи надані декларантом документи достатніми для підтвердження митної вартості товару, вимагав надати додаткові документи.
Разом із тим, в запиті про надання додаткових документів митний орган повинен вказати, які саме складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та які документи є необхідними для підтвердження того чи іншого показника.
Витребуючи у позивача додаткові документи, відповідач не пояснив, які складові митної вартості товарів є непідтвердженими, чому з поданих документів неможливо встановити дані складові, та як додаткові документи мають підтвердити той чи інший показник.
Також, Верховним Судом при прийнятті рішень у справах про коригування митної вартості неодноразово висловлювались наступні правові висновки щодо умов оплати за товар: «У процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. У свою чергу, умови плати безпосередньо ціни товару не стосуються. У зв`язку з цим, відомості про умови оплати товару не повинні братися органом доходів і зборів до уваги при контролі за митною вартістю, а відтак суперечності між цими відомостями не можуть бути підставою для твердження про наявність розбіжностей у даних про митну вартість товару. Суперечності у відомостях щодо умов оплати товару у документах, доданих до вантажної митної декларації на підтвердження митної вартості товарів, не можуть бути підставою для витребування органом доходів і зборів додаткових документів у декларанта» (постанова від 11.04.2018 у справі №804/4680/16).
Митним органом у повідомленнях про необхідність надання додаткових документів жодним чином не обґрунтовано, які саме розбіжності можуть усунути вказані запитувані митним органом документи.
Вказані митним органом розбіжності та недоліки не дають підстав для висновку про відсутність у документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, та не може бути підставою для витребування у позивача додаткових документів.
Будь-яких переконливих аргументів та доказів, які б викликали обґрунтовані сумніви у достовірності проведеного позивачем розрахунку митної вартості товару за ціною договору, відповідачем не наведено та не надано, a інших обставин, які б впливали на ціну задекларованої декларантом митної вартості товару, судом не встановлено.
Натомість, доказами, що містяться в матеріалах справи, підтверджується, що заявлена позивачем митна вартість товару базувалась на документально підтверджених відомостях.
У зв`язку з наведеним доводи, які зазначені відповідачем в оскаржуваних рішеннях, не є підставою для коригування митної вартості товару, оскільки в документах відсутні розбіжності, або явні ознаки підробки. Відповідач не надав суду доказів того, що документи, які подані позивачем для митного оформлення товару, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації. А надані позивачем до митного оформлення документи містять всі необхідні реквізити та відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, відомостей щодо ціни, що була сплачена за ці товари. Таким чином, у відповідача були в наявності всі документи, які давали можливість встановити дійсну митну вартість товару за ціною договору.
Факт неподання декларантом додаткових документів без належного обґрунтування відповідачем, що вони можуть усунути сумніви спірних відомостей, не можуть слугувати підставою для відмови в митному оформленні товару.
Також, в оскаржуваних рішеннях про коригування митної вартості товарів не визначено, які саме показники (складові) митної вартості не підтверджено документально та викликали сумнів у контролюючого органу, та стали причиною неможливості застосування першого методу.
Такі дії відповідача є порушенням частини сьомої статті 54 Митного кодексу України, відповідно до якої у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою особою митна вартість вважається визнаною автоматично.
З урахуванням зазначеного, митний орган не навів доказів того, що документи, подані декларантом, є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності викликають сумнів у достовірності наданої інформації, невідповідності обраного позивачем методу визначення митної вартості товарів. В поданих при митному оформленні товарів документах відсутні розбіжності, оскільки вони містять всі відомості, що підтверджують числові значення складових митної вартості товару та щодо ціни, що підлягала сплаті за цей товар.
Приймаючи до уваги, що неподання позивачем витребуваних відповідачем додаткових документів ніяким чином не впливає на правильність визначення позивачем (декларантом) митної вартості товарів за основним методом, а наявність однієї лише вказівки відповідача на перелічені ним розбіжності та недоліки у поданих позивачем документах, без роз`яснення, в чому такі розбіжності полягають, який їхній вплив на митну вартість оцінюваного товару і чому без їх усунення заявлена митна вартість не може бути визнана, не може бути достатньо для висновку про неможливість застосування основного методу визначення митної вартості.
Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного Суду від 23.04.2019 у справі №810/1479/16.
Натомість, у рішенні про коригування заявленої митної вартості, крім номерів та дат митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган повинен також навести пояснення щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо та зазначити докладну інформацію і джерела, які використовувалися митним органом при визначенні митної вартості оцінюваних товарів із застосуванням резервного методу.
Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд у своїх постановах від 19.06.2018 у справі №826/6346/16, від 31.01.2018 у справі №813/7272/13-а, від 02.03.2018 у справі №804/2997/17.
З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що відповідачем не надано до суду жодних належних та допустимих доказів того, що подані позивачем документи не дозволяли митному органу у належний спосіб перевірити числове значення складових митної вартості товарів та відомості щодо їх ціни, тому рішення про коригування митної вартості товарів №UA100130/2022/000010/2 від 03.02.2022, №UA100130/2022/000002/2 від 20.01.2022 та картки відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA100040/2022/000108 від 03.02.2022, №UA100130/2022/000012 від 20.01.2022 не відповідають вимогам чинного законодавства, а тому підлягають визнанню протиправними та скасуванню.
Відповідно до пункту 30 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Hirvisaari v. Finland» від 27 вересня 2001 року, рішення судів повинні достатнім чином містити мотиви, на яких вони базуються для того, щоб засвідчити, що сторони були заслухані, та для того, щоб забезпечити нагляд громадськості за здійсненням правосуддя .
Згідно пункту 29 рішення Європейського Суду з прав людини у справі «Ruiz Torija v. Spain» від 9 грудня 1994 року, статтю 6 не можна розуміти як таку, що вимагає пояснень детальної відповіді на кожний аргумент сторін. Відповідно, питання, чи дотримався суд свого обов`язку обґрунтовувати рішення може розглядатися лише в світлі обставин кожної справи
Згідно пункту 41 висновку № 11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення.
Доводи апеляційної скарги зазначених вище висновків суду попередньої інстанції не спростовують і не дають підстав для висновку, що судом першої інстанції при розгляді справи неправильно застосовано норми матеріального права, які регулюють спірні правовідносини, чи порушено норми процесуального права.
З урахуванням вищевикладеного, колегія суддів приходить до висновку, що рішення суду є законним і обґрунтованим, ухваленим з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому підстав для його скасування не має.
Керуючись ст. ст. 242, 243, 251, 308, 310, 315, 316, 321, 322, 325, 328, 329 Кодексу адміністративного судочинства України, колегія суддів -
П О С Т А Н О В И Л А :
Апеляційну скаргу Київської митниці - залишити без задоволення, а рішення Донецького окружного адміністративного суду від 24 червня 2025 року - без змін.
Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття та може бути оскаржена в порядку та строки, встановлені ст.ст. 328, 329 КАС України.
Повний текст постанови виготовлено 14.09.2026.

Головуючий суддя: А.Ю. Кучма 

Судді: В.О. Аліменко

Н.В. Безименна