ВОЛИНСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД

РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 липня 2026 року 	Луцьк	Справа № 140/4582/26 	

Волинський окружний адміністративний суд у складі судді Каленюк Ж.В., розглянувши за правилами спрощеного провадження у письмовому провадженні адміністративну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Еколан Інгредієнти” до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів, 

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю “Еколан Інгредієнти” (далі – ТзОВ “Еколан Інгредієнти”) звернулося з позовом до Волинської митниці про визнання протиправними та скасування рішень про коригування митної вартості товарів від 15 січня 2026 року №UA205050/2026/000005/2 та від 16 січня 2026 року №UA205050/2026/000006/2.
Позов обґрунтовано тим, що з метою митного оформлення в режимі імпорту товару – прямий ровінг (рівниця) зі скловолокна - до Волинської митниці було подано митні декларації (далі – МД) №26UA205050001120U8 від 14 січня 2026 року (поставка 1) та №26UA205050001320U2 від 16 січня 2026 року (поставка 2); митну вартість в обох випадках декларант визначив за основним методом, тобто за ціною договору (контракту), при цьому крім фактурної вартості самого товару враховано транспортні витрати та витрати на страхування. Однак відповідач відмовив у митному оформленні товару за заявленою вартістю і прийняв рішення від 15 січня 2026 року №UA205050/2026/000005/2 та від 16 січня 2026 року №UA205050/2026/000006/2 про коригування митної вартості товарів за резервним методом, що призвело до збільшення митних платежів.
Позивач не погоджується з такими рішеннями й вважає, що для митного оформлення відповідно до частини другої статті 53 Митного кодексу України (далі – МК України) декларант надав документи, які підтверджують заявлену митну вартість товару за першим методом, а митний орган не спростував достовірність поданих документів, не обґрунтував неможливість їх врахування при визначенні митної вартості оцінюваного товару. 
Позивач наголосив, що у процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару, а вказані відповідачем сумніви не можна визнати обґрунтованими, оскільки ним не доведено, що надані товариством документи містять розбіжності, у них наявні ознаки підробки або вони не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів.
На зауваження щодо невідповідності міжнародній комерційній практиці специфікацій до інвойсу, яка підписана одержувачем товару - ТзОВ “Еколан Інгредієнти”, позивач вказав на помилкове ототожнення митним органом правової природи інвойсу як розрахункового документа та специфікації як додатка до зовнішньоекономічного договору. При цьому митний орган не вказав, які конкретні норми міжнародного законодавства не дотримано.
Позивач наголосив, що відповідно до умов контракту здійснив оплату за товар. Розбіжність між сумою проформи-інвойсу (використовується для авансового платежу) та комерційного інвойсу пояснюється зміною кількості товару (при незмінній ціні за одиницю товару). Зазначена в інвойсі сума узгоджується із загальною сумою в платіжних документах. Крім того, спосіб оплати не є ціноутворюючим фактором та не може бути підставою для сумніву в митній вартості.
Неаргументованим, на думку позивача, є і висновок митного органу про непідтвердження транспортних витрат. До митного оформлення було надано договір про транспортно-експедиційне обслуговування, укладений між ТзОВ “Еколан Інгредієнти” і ТзОВ “Фейрлоджікс”; останнє як експедитор мав право залучати третіх осіб, у відносини з якими позивач безпосередньо не вступав. Рахунок на оплату послуг виставлений експедитором, тому надані експедитором документи подавалися на підтвердження транспортних витрат до кордону України. Витрати на території України за правилами МК України у митну вартість не включаються, тож зауваження митного органу про відсутність винагороди експедитора в рахунку на оплату послуг транспортно-експедиційного обслуговування (а місцем їх постачання є місце, у якому зареєстрований отримувач послуг) також є безпідставними.
Позивач вважає, що усі “розбіжності”, про які вказано у спірних рішеннях, не мають впливу на визначення числових значень митної вартості, а відповідач надто формально оцінив надані документи. Натоміть у самих рішеннях про коригування митної вартості, крім номера та дати митних декларацій, які були взяті за основу для визначення митної вартості оцінюваних товарів, митний орган не навів пояснень щодо зроблених коригувань на обсяги партії ідентичних або подібних (аналогічних) товарів, умов поставки, комерційних умов тощо, не зазначив, які складові відсутні чи не підтверджені документально.
З наведених підстав позивач просив позов задовольнити.
Ухвалою судді Волинського окружного адміністративного суду від 20 квітня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі за цим позовом та розгляд справи призначено за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення сторін за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України (далі - КАС України) (а.с.124).
Відповідач у відзиві на позовну заяву позовні вимоги не визнав та у їх задоволенні просив відмовити (а.с.127-137). В обґрунтування цієї позиції відповідач вказав, що при проведенні відповідно до положень статті 54 МК України митного контролю правильності визначення декларантом митної вартості товару за МД №26UA205050001120U8 від 14 січня 2026 року та МД №26UA205050001320U2 від 16 січня 2026 року було встановлено відсутність усіх даних для обчислення митної вартості та розбіжності у поданих документах. Так документ “специфікація до інвойсу” всупереч міжнародній практиці виданий та підписаний ТзОВ “Еколан Інгредієнти”, а не продавцем; сума в платіжній інструкції в іноземній валюті від 22 жовтня 2025 року №137 не відповідає вартості товару згідно з інвойсом (18031,19 доларів США), як і загальна вартість товару у проформі від 03 жовтня 2025 року №SDFE3251003-1. Крім того, не надано страхових документів (договір генерального страхування від 01 березня 2025 року №200243786.25, страховий поліс), на які є посилання у документі за кодом 3008 від 10 листопада 2025 року б/н. Також на підтвердження витрат на транспортування оцінюваного товару надано договір про транспортно-експедиторське обслуговування, рахунок на оплату, довідку про транспортні витрати від ТзОВ “Фейрлоджікс”, тоді як перевізником товару автотранспортним засобом відповідно до інформації в ЄАІС є ФОП ОСОБА_1 (поставка 1) та LLC Rybak Trans (поставка 2), а документів від фактичного перевізника не надано. Відповідач зауважив, що в рахунках на оплату від 14 січня 2026 року №64 та №67 відсутня інформація про суму винагороди експедитора на території України. Усе наведене викликало сумніви у достовірності поданих документів, які декларант на повідомлення митниці не спростував, тому митна вартість не могла бути визначена за основним методом. Через неможливість застосування наступних методів митну вартість товару визначено за резервним методом на підставі цінової інформації Єдиної автоматизованої інформаційної системи Держмитслужби (ЄАІС) - МД №26UA110130000113U1 від 05 січня 2026 року.
Відповідач вважає, що рішення від 15 січня 2026 року №UA205050/2026/000005/2 та від 16 січня 2026 року №UA205050/2026/000006/2 відповідають вимогам митного законодавства, є законними та обґрунтованими.
У відповіді на відзив позивач підтримав доводи позову (а.с.233-236). Додатково зазначив, що відповідно до інвойсу від 03 листопада 2025 року №SDFE3251003-1 загальна фактурна вартість товару становить 18031,19 доларів США; митна вартість товару за двома деклараціями з урахуванням витрат на його переміщення становить 12655,80 доларів США та 12822,69 доларів США відповідно. ТзОВ “Еколан Інгредієнти” оплатило і товар, і транспортні послуги, про що надано підтверджуючі документи. Зміст додатково поданих документів підлягає врахуванню, оскільки право на їх подання передбачене частиною восьмою статті 55 МК України. Водночас наявність в базах митного органу даних про розмитнення товару за іншою митною вартістю не вказує на неправильність її визначення товариством, адже різні чинники впливають на формування ціни аналогічного товару у кожному конкретному випадку.
Відповідач заперечення на відповідь на відзив не подав.
Ухвалою суду від 07 травня 2026 року відмовлено у задоволенні клопотання Волинської митниці про розгляд справи в судовому засіданні з повідомленням (викликом) сторін (а.с.241).
Перевіривши доводи сторін, дослідивши письмові докази, суд встановив такі обставини.
Між ТзОВ “Еколан Інгредієнти” (покупець) та Shandong Fiberglass Group Corp. (продавець) було укладено контракт від 18 липня 2024 року №36 (а.с.34-36).
На виконання умов контракту та відповідно до інвойсу від 03 листопада 2025 року №SDFE3251003-1 позивачу поставлено товар - ровінг (рівниця) зі скловолокна (roving for pultrusion) ECR24-4800D-601 в кількості 41933 кг на загальну суму 18031,19 доларів США (а.с.19).
1. З метою митного оформлення в режимі імпорту партії товару ТзОВ “Лан-Україна” (декларант) в інтересах позивача до Волинської митниці 14 січня 2026 року було МД №26UA205050001120U8 (а.с.22). Згідно з декларацією митної вартості (ДМВ) митна вартість товару “Прямий ровінг (рівниця) зі скловолокна, використовується у виробництві конструкційних склопластиків методом намотування й пультрузії, у бобінах: Roving for pultrusion ECR24-4800D-601, прямий, у бобінах, діаметр елементарної нитки 24 мкм – 21028 кг; продукція переміщується на клеєних піддонах з фанери. Торгівельна марка - Shandong Fiberglass. Країна виробництва - CN. Виробник - Shandong Fiberglass Group Corp.” визначена за першим (основним) методом і становить 546429,52 грн (еквівалентно 12655,80 доларів США), з них: фактурна вартість товару (графа 22 та 42) - 9042,04 доларів США (390400,9274 грн), витрати на транспортування товару до кордону України – 143077,52 грн, витрати на навантаження та обробку – 12496,92 грн, витрати на страхування – 454,15 грн (а.с.23). Разом із митною декларацією надано: зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 18 липня 2024 року №36 з додатковою угодою від 12 листопада 2024 року №1 (а.с.34-36), рахунок-проформу від 03 жовтня 2025 року №SDFE3251003-1 (а.с.18), рахунок-фактуру (інвойс) від 03 листопада 2025 року №SDFE3251003-1 (а.с.19), специфікацію до інвойсу від 28 листопада 2025 року №143-1 (а.с.55), банківський платіжний документ від 22 жовтня 2025 року №137 (а.с.27), інформацію виробника від 12 жовтня 2025 року №601 (а.с.51), пакувальний лист від 03 листопада 2025 року (а.с.17), декларацію про походження товару від 03 листопада 2025 року №SDFE3251003-1; коносамент від 11 листопада 2025 року №BW25110039А (а.с.20), автотранспортну накладну (CMR) від 08 січня 2026 року №20260108/01 (а.с.21), договір (контракт) про транспортно-експедиційні послуги від 24 червня 2021 року №00347/21 з додатковими угодами (а.с.41-50), рахунок на оплату транспортно-експедиційних послуг від 14 січня 2026 року №64 (а.с.30), довідку про транспортні витрати від 14 січня 2026 року №1401/2 (а.с.31); довідку про підтвердження страхування від 10 листопада 2025 року (а.с.32).
Здійснюючи митний контроль правильності визначення декларантом митної вартості товару, митним органом в електронному повідомленні декларанту вказано, що подані документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за обраним декларантом методом, та містять розбіжності: 1) специфікація від 28 листопада 2025 року №143-1 до інвойсу №SDFE3251003-1 видана та підписана одержувачем товару ТзОВ “Еколан Інгредієнти”, що суперечить міжнародній комерційній практиці (повинні видаватися та підписуватися саме продавцем, оскільки інвойс видається продавцем покупцеві та безпосередньо інвойс від 03 листопада 2025 року №SDFE3251003-1 виданий продавцем Shandong Fiberglass Group Corp.); 2) інвойсом від 03 листопада 2025 року №SDFE3251003-1 передбачена повна передоплата за оцінюваний товар частинами. Декларант не надав документального підтвердження ціни, що фактично сплачена за оцінюваний товар: копією платіжної інструкції в іноземній валюті від 22 жовтня 2025 року №137 сплачено 3440,00 доларів США, що не відповідає вартості товару згідно з інвойсом - 18031,19 доларів США); 3) документи на підтвердження витрат на транспортування оцінюваного товару - договір про транспортно-експедиторське обслуговування від 24 червня 2021 року №00347/21, рахунок на оплату від 14 січня 2026 року №64, довідка про транспортні витрати від 14 січня 2026 року №1401/2 - надані від ТзОВ “Фейрлоджікс”, тоді як перевізником товару автотранспортним засобом відповідно до інформації в ЄАІС є ФОП ОСОБА_1 ; документів від фактичного перевізника не надано; 4) в рахунку на оплату від 14 січня 2026 року №64 є відомості щодо вартості транспортно-експедиторських послуг на території України та винагороди експедитора на території України, проте відсутня інформація щодо вартості аналогічних витрат за межами митної території України; 5) у документі за кодом 3008 від 10 листопада 2025 року б/н вказано про страхування вантажу, проте не надано страхових документів - договір генерального страхування від 01 березня 2025 року №200243786.25, страховий поліс; 6) вказана в документі від 10 листопада 2025 року б/н вартість товару згідно з інвойсом №SDFE3251003-1 не відповідає вартості товару за цим інвойсом. Декларанту запропоновано надати: 1) документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару; 5) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) виписку з бухгалтерської документації; 7) каталоги, специфікації, прейскуранти, (прайс-листи) виробника товару; 8) копію митної декларації країни відправлення; 9) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (а.с.199 зворот).
истом від 15 січня 2026 року №8 (а.с.52) позивач надав: копію митної декларації країни відправлення від 06 листопада 2025 року №422720250001224049 (а.с.208 зворот), проформу-інвойс від 03 жовтня 2025 року №SDFE3251003-1 (а.с.18), прайс-лист від 01 жовтня 2025 року (а.с.33), лист продавця від 12 січня 2026 року (а.с.53-54), довідки про перерахування коштів від 24 жовтня 2025 року №В6/19-8536, від 24 грудня 2025 року №В6/19-9718 (а.с.28-29), судові рішення (а.с.56-73).
15 січня 2026 року Волинська митниця прийняла рішення про коригування митної вартості товарів №UA205050/2026/000005/2 (а.с.14-15). Як зазначено у графі 33 рішення, під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару було встановлено, що подані документи містять розбіжності (ті, про які було зазначено в повідомленні декларанту). Зважаючи на неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій – четвертій статті 53 МК України, у зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б – з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г – з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації ЄАІС (МД від 05 січня 2026 року №26UA110130000113U1) на рівні 14719,50 доларів США (0,70 доларів/кг). За основу для коригування митної вартості оцінюваного товару взято вартість товару - скловолокно та вироби з нього, ровінг з Е-скла, який складається з однієї нитки скловолокна: Fiberglass roving E-glass ECR17-2400D-601 – 10618 кг. Fiberglass roving E-glass ECR24-4800D 601 – 10488 кг.”, торгова марка Shandong Fiberglass, виробник Shandong Fiberglass Group Corp., країна походження - Китай, який ввозився з Китаю на умовах поставки FOB, Циндао згідно з контрактом, укладеним з виробником товару, митне оформлення якого вже завершено та митна вартість якого була заявлена декларантом та визнана митницею за резервним методом.
15 січня 2026 року Волинська митниця сформувала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення №UA205050/2026/000033 (а.с.24).
Товар було випущено у вільний обіг за МД №26UA205050001242U2 від 15 січня 2025 року із застосуванням положень частини сьомої статті 55 МК України (а.с.16).
Відповідно до положень частини восьмої статті 55 МК України листом від 03 березня 2026 року №79 ТзОВ “Еколан Інгредієнти” подало до Волинської митниці додаткові пояснення (а.с.79-80) з документами: витяг з виписки по банківському рахунку за 24 жовтня 2025 року та за 19 грудня 2025 року (а.с.82), копії платіжної інструкції від 18 грудня 2025 року №162 (а.с.81), заявки від 22 жовтня 2025 року №2210-1-25 (а.с.83), акта надання послуг від 16 січня 2026 року №30 (а.с.84), платіжної інструкції від 13 лютого 2026 року №226 (а.с.86), витяг з виписки по банківському рахунку за 13 лютого 2026 року (а.с.79-87). Їх надання не призвело до скасування митним органом рішення від 15 січня 2026 року №UA205050/2026/000005/2, про що позивач інформований листом від 12 березня 2026 року №7.3-2/15-02/14/3246 (а.с.88-90).
2. 16 січня 2026 року для митного оформлення другої партії товару “Прямий ровінг (рівниця) з скловолокна, використовується у виробництві конструкційних склопластиків методом намотування й пультрузії, у бобінах: Roving for pul trusion ECR24-4800D-601, прямий, у бобінах, діаметр елементарної нитки 24 мкм – 20905 кг; продукція переміщується на клеєних піддонах з фанери. Торгівельна марка - Shandong Fiberglass. Країна виробництва - CN. Виробник - Shandong Fiberglass Group” уповноважений позивачем декларант до Волинської митниці подав МД №26UA205050001320U2 (а.с.95). Відповідно до ДМВ (а.с.96-97) митна вартість товару визначена також за першим методом і становить 556411,19 грн (еквівалентно 12822,69 доларів США), з них: фактурна вартість товару (графа 22 та 42) – 8989,15 доларів США (390063,4892 грн), витрати на транспортування товару до кордону України – 153396,63 грн, витрати на навантаження та обробку – 12496,92 грн, витрати на страхування – 454,15 грн. Разом із митною декларацією надано: зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 18 липня 2024 року №36 з додатковою угодою від 12 листопада 2024 року №1 (а.с.34-36), рахунок-проформу від 03 жовтня 2025 року №SDFE3251003-1 (а.с.18), рахунок-фактуру (інвойс) від 03 листопада 2025 року №SDFE3251003-1 (а.с.19), специфікацію до інвойсу від 28 листопада 2025 року №143-2 (а.с.108), банківський платіжний документ від 22 жовтня 2025 року №137 (а.с.27) та від 18 грудня 2025 року №162 (а.с.81), інформацію виробника від 12 жовтня 2025 року №601 (а.с.51), пакувальний лист від 03 листопада 2025 року (а.с.17), декларацію про походження товару від 03 листопада 2025 року №SDFE3251003-1; коносамент від 11 листопада 2025 року №BW25110039А (а.с.20), автотранспортну накладну (CMR) від 08 січня 2026 року №20260108/02 (а.с.94), договір (контракт) про транспортно-експедиційні послуги від 24 червня 2021 року №00347/21 з додатковими угодами (а.с.41-50), рахунок на оплату транспортно-експедиційних послуг від 14 січня 2026 року №67 (а.с.103), довідку про транспортні витрати від 14 січня 2026 року №1401/3 (а.с.104); довідку про підтвердження страхування від 10 листопада 2025 року (а.с.105).
Митний орган направив позивачу електронне повідомлення про те, що подані документи не містять усіх даних, необхідних для визначення митної вартості за обраним декларантом методом, та містять розбіжності: 1) специфікація від 28 листопада 2025 року №143-2 до інвойсу №SDFE3251003-1 видана та підписана одержувачем товару ТзОВ “Еколан Інгредієнти”, що суперечить міжнародній комерційній практиці (повинні видаватися та підписуватися саме продавцем); 2) для підтвердження оплати за товар декларант надав копії платіжних інструкцій в іноземній валюті від 22 жовтня 2025 року №137, від 18 грудня 2025 року№162. Оплата платіжною інструкцією від 22 жовтня 2025 року №137 проведена згідно з проформою від 03 жовтня 2025 року №SDFE3251003-1, загальна вартість товару за якою не відповідає вартості товару згідно з інвойсом. Окрім того, в проформі від 03 жовтня 2025 року №SDFE3251003-1 вказано, що допускається відхилення на 3% від кількості та суми, що не відповідає фактичному відхиленню кількості товару та його вартості відносно цієї проформи та інвойсу; 3) договір про транспортно-експедиторське обслуговування від 24 червня 2021 року №00347/21, рахунок на оплату від 14 січня 2026 року №67, довідка про транспортні витрати від 14 січня 2026 року №1401/3 надані від ТзОВ “Фейрлоджікс”, а перевізником товару автотранспортним засобом відповідно до CMR №20260108/02 є LLC Rybak Trans, від якого документів не надано; 4) в рахунку на оплату від 14 січня 2026 року №67 містяться відомості щодо вартості транспортно-експедиторських послуг на території України та винагороди експедитора на території України, проте відсутня інформація щодо вартості аналогічних витрат за межами митної території України; 5) у документі за кодом 3008 від 10 листопада 2025 року б/н вказано про здійснення страхування вантажу, проте не надано страхових документів (договір генерального страхування від 01 березня 2025 року №200243786.25, страховий поліс); 6) вказана в документі від 10 листопада 2025 року б/н вартість товару згідно з інвойсом №SDFE3251003-1 не відповідає вартості товару за цим інвойсом. Декларанту запропоновано надати: 1) документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 3) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 4) транспортні (перевізні) документи, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару; 5) страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування; 6) виписку з бухгалтерської документації; 7) каталоги, специфікації, прейскуранти, (прайс-листи) виробника товару; 8) копію митної декларації країни відправлення; 9) висновки про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями (а.с.163 зворот).
Листом від 16 січня 2026 року №11 (а.с.193) позивач надав: копію митної декларації країни відправлення від 06 листопада 2025 року №422720250001224049 (а.с.208 зворот), проформу-інвойс від 03 жовтня 2025 року №SDFE3251003-1 (а.с.18), прайс-лист від 01 жовтня 2025 року б/н (а.с.33), лист продавця від 12 січня 2026 року б/н (а.с.53-54), довідки про перерахування коштів від 24 жовтня 2025 року №В6/19-8536, від 24 грудня 2025 року №В6/19-9718 (а.с.28-29), судові рішення (а.с.56-73).
16 січня 2026 року Волинська митниця прийняла рішення №UA205050/2026/000006/2 про коригування митної вартості товарів (а.с.91-92) та видала картку відмови в прийнятті митної декларації, митному оформленні випуску чи пропуску товарів, транспортних засобів комерційного призначення від 16 січня 2026 року №UA205050/2026/000038 (а.с.99).
У графі 33 вказаного рішення зазначено, що під час здійснення контролю за правильністю визначення митної вартості товару було встановлено, що документи, які подані для підтвердження заявленої митної вартості, не містять усіх відомостей, необхідних для визначення митної вартості за методом, обраним декларантом, та містять розбіжності (ті, про які було зазначено в повідомленні декларанту). Зважаючи на неподання декларантом документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій – четвертій статті 53 МК України, у зв`язку із неможливістю застосування наступних методів визначення митної вартості (методу 2а та методу 2б – з причини відсутності у митного органу та декларанта інформації про ідентичні та подібні (аналогічні) товари; методу 2в та методу 2г – з причини відсутності вартісної основи для розрахунку митної вартості в митного органу та декларанта), митну вартість визначено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України на підставі цінової інформації ЄАІС (та сама МД від 05 січня 2026 року №26UA110130000113U1) на рівні 14633,50 доларів США (0,70 доларів/кг).
Товар був випущений у вільний обіг за МД від 16 січня 2026 року №26UA205050001417U9 з наданням гарантій, передбачених частиною сьомою статті 55 МК України (а.с.93).
Скориставшись правом, передбаченим частиною восьмою статті 55 МК України, ТзОВ “Еколан Інгредієнти” листом від 09 березня 2026 року №93 (а.с.109-110) подало до Волинської митниці додаткові пояснення з документами: витяг з виписки по банківському рахунку за 24 жовтня 2025 року та за 19 грудня 2025 року (а.с.82), копії заявки від 22 жовтня 2025 року №2210-2-25 (а.с.111), рахунка на оплату від 14 січня 2026 року №67 (а.с.103), довідки про транспортні витрати від 14 січня 2026 року №1401/3 (а.с.104), акта про надання послуг від 20 січня 2026 року №31 (а.с.112), платіжної інструкції від 17 лютого 2026 року №242 (а.с.114), витяг з виписки по банківському рахунку за 17 лютого 2026 року (а.с.115). Їх надання не призвело до скасування митним органом рішення від 15 січня 2026 року №UA205050/2026/000005/2, про що позивач інформований листом від 20 березня 2026 року №7.3-2/15-02/14/3588 (а.с.116-118).
При вирішення спору суд керується такими нормативно-правовими актами.
Засади державної митної справи, зокрема, процедури митного контролю та митного оформлення товарів, що переміщуються через митний кордон України, умови та порядок справляння митних платежів, визначаються МК України та іншими законами України.
Статтею 49 МК України встановлено, що митною вартістю товару, які переміщуються через митний кордон України, є вартість товару, що використовується для митних цілей, яка базується на ціні, що фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Згідно з частинами першою, другою статті 51 МК України митна вартість товару, які переміщуються через митний кордон України, визначається декларантом відповідно до норм цього Кодексу. Митна вартість товарів, що ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, визначається відповідно до глави 9 цього Кодексу.
Відповідно до частини першої, другої статті 52 МК України заявлення митної вартості товару здійснюється декларантом або уповноваженою ним особою під час декларування товару у порядку, встановленому розділом VIII цього Кодексу та цією главою. Декларант або уповноважена ним особа, які заявляють митну вартість товару, зобов`язані, зокрема, подавати митному органу достовірні відомості про визначення митної вартості, які повинні базуватися на об`єктивних, документально підтверджених даних, що піддаються обчисленню.
Як встановлено частиною першою статті 53 МК України, у випадках, передбачених цим Кодексом, декларант подає митному органу документи, що підтверджують заявлену митну вартість товарів і обраний метод її визначення.
Частиною другою статті 53 МК України визначений перелік документів, які підтверджують митну вартість товарів. Ними є: 1) декларація митної вартості, що подається у випадках, визначених у частинах п`ятій і шостій статті 52 цього Кодексу, та документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; 2) зовнішньоекономічний договір (контракт) або документ, який його замінює, та додатки до нього у разі їх наявності; 3) рахунок-фактура (інвойс) або рахунок-проформа (якщо товар не є об`єктом купівлі-продажу); 4) якщо рахунок сплачено, - банківські платіжні документи, що стосуються оцінюваного товару; 5) за наявності - інші платіжні та/або бухгалтерські документи, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; 6) транспортні (перевізні) документи, якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару, а також документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів; 7) ліцензія на імпорт товару, якщо імпорт товару підлягає ліцензуванню; 8) якщо здійснювалося страхування, - страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування.
Контроль правильності визначення митної вартості товарів здійснюється митним органом під час проведення митного контролю і митного оформлення шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості. Контроль правильності визначення митної вартості товарів за основним методом - за ціною договору (контракту) щодо товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту (вартість операції), здійснюється митним органом шляхом перевірки розрахунку, здійсненого декларантом, за відсутності застережень щодо застосування цього методу, визначених у частині першій статті 58 цього Кодексу (частини перша, друга статті 54 МК України).
Відповідно до пункту 1 частини четвертої статті 54 МК України митний орган під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів зобов`язаний здійснювати контроль заявленої декларантом або уповноваженою ним особою митної вартості товарів шляхом перевірки числового значення заявленої митної вартості, наявності в поданих зазначеними особами документах усіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари.
Як визначено частиною п`ятою статті 54 МК України, митний орган з метою здійснення контролю правильності визначення митної вартості товарів має право: 1) упевнюватися в достовірності або точності будь-якої заяви, документа чи розрахунку, поданих для цілей визначення митної вартості; 2) у випадках, встановлених цим Кодексом, письмово запитувати від декларанта або уповноваженої ним особи встановлені статтею 53 цього Кодексу додаткові документи та відомості, якщо це необхідно для прийняття рішення про визнання заявленої митної вартості; 3) у випадках, встановлених цим Кодексом, здійснювати коригування заявленої митної вартості.
У частині третій статті 53 МК України встановлено, що у разі якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу зобов`язані протягом 10 календарних днів надати (за наявності) такі додаткові документи: 1) договір (угоду, контракт) із третіми особами, пов`язаний з договором (угодою, контрактом) про поставку товарів, митна вартість яких визначається; 2) рахунки про здійснення платежів третім особам на користь продавця, якщо такі платежі здійснюються за умовами, визначеними договором (угодою, контрактом); 3) рахунки про сплату комісійних, посередницьких послуг, пов`язаних із виконанням умов договору (угоди, контракту); 4) виписку з бухгалтерської документації; 5) ліцензійний чи авторський договір покупця, що стосується оцінюваних товарів та є умовою продажу оцінюваних товарів; 6) каталоги, специфікації, прейскуранти (прайс-листи) виробника товару; 7) копію митної декларації країни відправлення; 8) висновки про якісні та вартісні характеристики товарів, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями, та/або інформація біржових організацій про вартість товару або сировини.
Згідно з частиною четвертою статті 53 МК України у разі якщо митний орган має обґрунтовані підстави вважати, що існуючий взаємозв`язок між продавцем і покупцем вплинув на заявлену декларантом митну вартість, декларант або уповноважена ним особа на письмову вимогу митного органу, крім документів, зазначених у частинах другій та третій цієї статті, подає (за наявності) такі документи: 1) виписку з бухгалтерських та банківських документів покупця, що стосуються відчуження оцінюваних товарів, ідентичних та/або подібних (аналогічних) товарів на території України; 2) довідкову інформацію щодо вартості у країні-експортері товарів, що є ідентичними та/або подібними (аналогічними) оцінюваним товарам; 3) розрахунок ціни (калькуляцію).
Забороняється вимагати від декларанта або уповноваженої ним особи будь-які інші документи, відмінні від тих, що зазначені в цій статті (частина п`ята статті 53 МК України).
Із наведених положень випливає, що митний орган має повноваження здійснювати контроль правильності обчислення декларантом митної вартості, але ці повноваження здійснюються у спосіб, визначений законом. Зокрема, витребовування додаткових документів на підтвердження задекларованої митної вартості може мати місце тільки у випадку наявності обґрунтованих сумнівів у достовірності поданих декларантом відомостей. Такі сумніви можуть бути зумовлені неповнотою поданих документів для підтвердження заявленої митної вартості товару, невідповідністю характеристик товару, зазначених у поданих документах, митному огляду цих товару, порівнянням рівня заявленої митної вартості товару з рівнем митної вартості ідентичних або подібних товару, митне оформлення яких уже здійснено, і таке інше. Наявність у митного органу обґрунтованого сумніву в правильності визначення митної вартості є обов`язковою, оскільки з цією обставиною закон пов`язує можливість витребовування додаткових документів у декларанта та надає митному органу право вчиняти наступні дії, спрямовані на визначення дійсної митної вартості товару. При цьому лише виявлення одного або декількох з фактів, зазначених у частині третій статті 53 МК України (подані документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, мають ознаки підробки або не містять всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари), є підставою для витребування додаткових документів, перелік яких наведений у цій нормі. Разом з тим витребувати необхідно ті документи, які дають можливість пересвідчитись у правильності чи помилковості задекларованої митної вартості, а не всі, які передбачені статтею 53 МК України. Ненадання повного переліку витребуваних документів може бути підставою для визначення митної вартості не за першим методом лише тоді, коли подані документи є недостатніми чи такими, що у своїй сукупності не спростовують сумнів у достовірності наданої інформації.
Такий висновок щодо застосування норм статей 53, 54 МК України Верховний Суд зробив в ряді постанов, зокрема в постановах від 27 березня 2020 року у справі №540/2605/18, від 21 жовтня 2021 року у справі №420/4820/19.
Як вбачається із матеріалів справи, спір між сторонами виник з приводу правильності визначення декларантом митної вартості імпортованого товару за основним методом - за ціною договору (контракту).
Статтею 57 МК України встановлено, що визначення митної вартості товару, які ввозяться в Україну відповідно до митного режиму імпорту, здійснюється за такими методами: 1) основний за ціною договору (контракту) щодо товару, які імпортуються (вартість операції); 2) другорядні: а) за ціною договору щодо ідентичних товару; б) за ціною договору щодо подібних (аналогічних) товару; в) на основі віднімання вартості; г) на основі додавання вартості (обчислена вартість); ґ) резервний.
Основним методом визначення митної вартості товару, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є перший метод за ціною договору (вартість операції). Кожний наступний метод застосовується лише у разі, якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом застосування попереднього методу відповідно до норм цього Кодексу. У разі якщо неможливо застосувати жоден із зазначених методів, митна вартість визначається за резервним методом відповідно до вимог, встановлених статтею 64 цього Кодексу.
Відповідно до частини шостої статті 54 МК України митний орган може відмовити у митному оформленні товарів за заявленою декларантом або уповноваженою ним особою митною вартістю виключно за наявності обґрунтованих підстав вважати, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, у разі: 1) невірно проведеного декларантом або уповноваженою ним особою розрахунку митної вартості; 2) неподання декларантом або уповноваженою ним особою документів згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, або відсутності у цих документах всіх відомостей, що підтверджують числові значення складових митної вартості товарів, чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за ці товари; 3) невідповідності обраного декларантом або уповноваженою ним особою методу визначення митної вартості товару умовам, наведеним у главі 9 цього Кодексу; 4) надходження до митного органу документально підтвердженої офіційної інформації митних органів інших країн щодо недостовірності заявленої митної вартості.
Наведені норми зобов`язують митницю зазначати конкретні обставини, які викликали сумніви, причини неможливості їх перевірки на підставі наданих декларантом документів, а також обґрунтувати необхідність перевірки спірних відомостей та зазначити документи, надання яких може усунути сумніви у їх достовiрностi.
Згідно з частиною першою статті 55 МК України рішення про коригування заявленої митної вартості товарів, які ввозяться на митну територію України з поміщенням у митний режим імпорту, приймається митним органом у письмовій формі під час здійснення контролю правильності визначення митної вартості цих товарів як до, так і після їх випуску, якщо митним органом у випадках, передбачених частиною шостою статті 54 цього Кодексу, виявлено, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів.
У розглядуваному випадку спірне рішення прийняте відповідачем з підстав, визначених пунктом 2 частини шостої статті 54 МК України: декларант не надав усіх додаткових документів, витребуваних митницею, згідно з переліком та відповідно до умов, зазначених у частинах другій - четвертій статті 53 цього Кодексу, а подані до митного оформлення документи містять розбіжності.
Як визначено частиною другою статті 58 МК України, метод визначення митної вартості товарів за ціною договору (контракту) щодо товарів, які імпортуються, не застосовується, якщо використані декларантом або уповноваженою ним особою відомості не підтверджені документально або не визначені кількісно і достовірні та/або відсутня хоча б одна із складових митної вартості, яка є обов`язковою при її обчисленні.
Митною вартістю товарів, які ввозяться на митну територію України відповідно до митного режиму імпорту, є ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за товари, якщо вони продаються на експорт в Україну, скоригована в разі потреби з урахуванням положень частини десятої цієї статті (частина четверта статті 58 МК України).
У розумінні частини п`ятої статті 58 МК України ціна, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, – це загальна сума всіх платежів, які були здійснені або повинні бути здійснені покупцем оцінюваних товарів продавцю або на користь продавця через третіх осіб та/або на пов`язаних із продавцем осіб для виконання зобов`язань продавця.
Повний перелік витрат, які підлягають додаванню до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари при визначенні митної вартості, визначений частиною десятою статті 58 МК України.
При перевірці судом у разі оскарження декларантом рішення про коригування митної вартості підлягають встановленню обставини та відомості, щодо яких у митного органу виникли сумніви, обґрунтованість причин та підстав витребовування додаткових документів, неможливості визначення митної вартості за обраним декларантом методом та поданими й додатково витребуваними документами (вказану правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2025 року у справі №300/784/24).
Надаючи оцінку доводам сторін у справі, зокрема, щодо наявності у митного органу підстав для витребування додаткових документів, суд зазначає, що для підтвердження заявленої митної вартості за основним методом – за ціною договору (контракту) позивач подав разом із митною декларацією документи, що підтверджують числові значення складових митної вартості за переліком, визначеним частиною другою статті 53 МК України, зокрема:
1) за МД №26UA205050001120U8 від 14 січня 2026 року:
зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 18 липня 2024 року №36 з додатковою угодою від 12 листопада 2024 року №1 (а.с.34-36), рахунок-проформу від 03 жовтня 2025 року №SDFE3251003-1 (а.с.18), рахунок-фактуру (інвойс) від 03 листопада 2025 року №SDFE3251003-1 (а.с.19), специфікацію до інвойсу від 28 листопада 2025 року №143-1 (а.с.55), банківський платіжний документ від 22 жовтня 2025 року №137 (а.с.27) – документи щодо вартості товару; договір (контракт) про транспортно-експедиційні послуги від 24 червня 2021 року №00347/21 з додатковими угодами (а.с.41-50), рахунок на оплату транспортно-експедиційних послуг від 14 січня 2026 року №64 (а.с.30), довідку про транспортні витрати від 14 січня 2026 року №1401/2 (а.с.31); довідку про підтвердження страхування від 10 листопада 2025 року (а.с.32), коносамент від 11 листопада 2025 року №BW25110039А (а.с.20), автотранспортну накладну (CMR) від 08 січня 2026 року №20260108/01 (а.с.21) – документи, які пояснюють та підтверджують витрати на транспортування та страхування відповідно до заявлених умов поставки. Крім того, надано інформацію виробника від 12 жовтня 2025 року №601 (а.с.51), пакувальний лист від 03 листопада 2025 року (а.с.17), декларацію про походження товару від 03 листопада 2025 року №SDFE3251003-1;
2) за МД №26UA205050001320U2 від 16 січня 2026 року:
зовнішньоекономічний договір (контракт) купівлі-продажу від 18 липня 2024 року №36 з додатковою угодою від 12 листопада 2024 року №1 (а.с.34-36), рахунок-проформу від 03 жовтня 2025 року №SDFE3251003-1 (а.с.18), рахунок-фактуру (інвойс) від 03 листопада 2025 року №SDFE3251003-1 (а.с.19), специфікацію до інвойсу від 28 листопада 2025 року №143-2 (а.с.108), банківський платіжний документ від 22 жовтня 2025 року №137 (а.с.27) та від 18 грудня 2025 року №162 (а.с.81) – документи для підтвердження вартості товару; договір (контракт) про транспортно-експедиційні послуги від 24 червня 2021 року №00347/21 з додатковими угодами (а.с.41-50), рахунок на оплату транспортно-експедиційних послуг від 14 січня 2026 року №67 (а.с.103), довідку про транспортні витрати від 14 січня 2026 року №1401/3 (а.с.104); довідку про підтвердження страхування від 10 листопада 2025 року (а.с.105), коносамент від 11 листопада 2025 року №BW25110039А (а.с.20), автотранспортну накладну (CMR) від 08 січня 2026 року №20260108/02 (а.с.94) – документи, які пояснюють та підтверджують витрати на транспортування та страхування відповідно до заявлених умов поставки. Одночасно було надано інформацію виробника від 12 жовтня 2025 року №601 (а.с.51), пакувальний лист від 03 листопада 2025 року (а.с.17), декларацію про походження товару від 03 листопада 2025 року №SDFE3251003-1.
Так з матеріалів справи слідує, що ввезення обох партій товару на митну територію України відбулося на підставі одного зовнішньоекономічного контракту від 18 липня 2024 року №36, укладеного між ТзОВ “Еколан Інгредієнти” (покупець) та Shandong Fiberglass Group Corp. (продавець) (а.с.34-36).
Відповідно до пункту 1.1 контракту продавець зобов`язується постачати, а покупець зобов`язується приймати та оплачувати на умовах цього контракту товари в асортименті та в кількостях, зазначених у інвойсах, які є невід`ємною частиною контракту.
Ціна за одиницю товару та загальна вартість кожної партії товарів, що підлягає поставці, зазначається сторонами в інвойсах до цього контракту, які є невід`ємною частиною контракту. Незалежно від умов поставки ціни включають (окрім інших витрат згідно Incoterms 2010) також вартість упаковки, маркування, піддонів і завантаження (пункт 2.1).
Покупець здійснює оплату за товари згідно з умовами, вказаними в інвойсі, в доларах США шляхом перерахування коштів на банківський рахунок продавця (пункт 4.1.).
Отже, контрактом визначено загальні умови поставки, основні зобов`язання продавця та покупця, які деталізуються в інвойсі.
Продавець видав рахунок-проформу від 03 жовтня 2025 року №SDFE3251003-1 на партію товару “Roving for pultrusion ECR24-4800D-601” в кількості 40000 кг загальною вартістю 17200,00 доларів США (0,43 долара/кг) (а.с.18). Також у цьому документі вказано про умови оплати частинами: 20% - передоплати та 80% - післяплата на протязі 45 календарних днів після отримання копії коносаменту. Окремо обумовлено про допустиме відхилення кількості та суми у межах 3%.
Платіжною інструкцією в іноземній валюті від 22 жовтня 2025 року №137 підтверджено перерахування позивачем коштів на банківські рахунки продавця, вказані у пункті 10 контракту, у сумі 3440,00 доларів США (20% від 17200,00 доларів США), а в призначенні платежу (графа 70) є посилання на контракт від 18 липня 2024 року №36 та рахунок-проформу від 03 жовтня 2025 року №SDFE3251003-1(а.с.27).
Продавець Shandong Fiberglass Group Corp. здійснив поставку товару “Roving for pultrusion ECR24-4800D-601” у кількості 41933,00 кг на суму 18031,19 доларів США згідно з рахунком-фактурою (інвойсом) від 03 листопада 2025 року №SDFE3251003-1, яким остаточно визначено кількість та вартість товару без зміни ціни за одиницю товару (0,43 долара /кг) (а.с.19).
Платіжною інструкцією в іноземній валюті від 18 грудня 2025 року №162 на підставі контракту від 18 липня 2024 №36 та рахунка-фактури (інвойсу) від 03 листопада 2025 року №SDFE3251003-1 продавцю сплачено ще 14591,19 доларів США (а.с.81).
У специфікаціях від 28 листопада 2025 року №143-1 та №143-2 до інвойсу №SDFE3251003-1 товар розподілено на партії у кількості 21028,00 кг на суму 9042,04 доларів США та у кількості 20905 кг на суму 8989,15 доларів США (разом 41933,00 кг загальною вартістю 18031,19 доларів США) (а.с.55,108).
Суд вважає, що рахунок-фактура (інвойс) від 03 листопада 2025 року №SDFE3251003-1, банківські платіжні документи від 22 жовтня 2025 року №137 та від 18 грудня 2025 року №162 є документами, які відповідно до частини другої підтверджують вартість товару (а згідно з пунктом 2.1 контракту у ціну включається вартість упаковки, маркування, піддонів і завантаження).
З приводу твердження митного органу в повідомленні декларанту та у спірних рішеннях про те, що рахунком-фактурою (інвойсом) від 03 листопада 2025 року №SDFE3251003-1 передбачена передоплата частинами за оцінюваний товар, то насамперед необхідно зауважити, що як в рахунку-проформі від 03 жовтня 2025 року №SDFE3251003-1, так і в інвойсі від 03 листопада 2025 року №SDFE3251003-1 дійсно йшлося про оплату товару частинами: аванс – 20%, решта – протягом 45 календарних днів після надання коносаменту. У такому порядку позивач оплатив товар платіжними інструкціями від 22 жовтня 2025 року №137 (3440,00 доларів США або 20% від вартості, вказаній у рахунку-проформі), від 18 грудня 2025 року №162 (14591,19 доларів США - решта від вартості в рахунку-інвойсі). Сума оплати 18031,19 доларів США це і є фактурною вартістю товару за двома митними деклараціями (9042,04 +8989,15).
Отже, нема підстав вважати, що фактурна вартість товару за митними деклараціями не підтверджена документально. Розбіжності щодо кількості та загальної вартості товару в рахунку-проформі та інвойсі не впливає митну вартість, адже остаточною є кількість та вартість в інвойсі.
Проформа-інвойс (Proforma invoice) - це документ, у якому зазначається обов`язок продавця товарів (виконавця послуг) поставити товари (надати послуги) покупцю за наперед обговореною ціною. Відмінність проформи-інвойсу від інвойсу полягає в тому, що деякі дані можуть бути не остаточними та до нього ще можуть бути внесені зміни.
У примітці проформи-інвойсу було вказано про допустиме відхилення кількості та вартості товару у межах 3%, що стосується попередніх розрахунків. Остаточні кількісні показники зафіксовані саме в комерційному інвойсі від 03 листопада 2025 року №SDFE3251003-1, який і є доказом фактично поставленого товару, оплату за який у повному обсязі підтверджено платіжними документами.
Суд вважає, що позивач надав достатні документи, які чітко ідентифікували оцінюваний товар та містили об`єктивні і достовірні дані, які підтверджували ціну товару, що підлягала сплаті позивачем на користь продавця.
Відповідно до правової позиції Верховного Суду, сформованої у постанові від 08 липня 2022 року у справі №815/1718/16, спосіб оплати товару не є ціноутворюючим фактором. Верховний Суд у постанові від 01 березня 2023 року у справі №420/18880/21 акцентував на тому, що фактична оплата за поставлений товар, як і спосіб здійснення такої оплати (готівковий, безготівковий), так і часові рамки оплати (передоплата, післяплата, відстрочка) не впливають на ціну (розмір оплати) товару, що передбачена контрактом (з урахування додаткових платежів, якщо такі передбачені чи здійснені). А у постанові від 27 квітня 2023 року у справі №820/3767/16 Верховний Суд вказав, що розбіжності щодо умов оплати товару в документах, доданих до митної декларації на підтвердження митної вартості, не є тими розбіжностями (суперечностями), які є підставою для витребування контролюючим органом додаткових документів, якщо інші документи в сукупності не викликають сумніву в достовірності задекларованої митної вартості.
За обставин цієї справи ціна оцінюваного товару, вказана в МД №26UA205050001120U8 від 14 січня 2026 року, відповідає тій, що зазначена у специфікації від 28 листопада 2025 року №143-1 до інвойсу №SDFE3251003-1 та становить 9042,04 доларів США, а вказана в МД №26UA205050001320U2 від 16 січня 2026 року - відповідає тій, що зазначена у специфікації від 28 листопада 2025 року №143-2 до інвойсу №SDFE3251003-1 та становить 8989,15 доларів США. Загальна вартість товару відповідає ціні товару вказаній у рахунку-фактурі (інвойсі) від 03 листопада 2025 року №SDFE3251003-1, на підставі якого було здійснено поставку обох партій товару.
Те, що зазначені специфікації оформлені і підписані позивачем, жодним чином не впливає на визначення митної вартості товару.
Пунктом 3.3 контракту від 18 липня 2024 року №36 було передбачено, що продавець повинен надати покупцю інвойс, пакувальний лист, транспортну накладну/коносамент.
Пакувальний від 03 листопада 2025 року (а.с.17), який містить посилання на контракт від 18 липня 2024 року №36, інвойс від 03 листопада 2025 року №SDFE3251003-1, дозволяв зрозуміти, що товар транспортувався у двох контейнерах (40 палет) вагою (нетто) 41933 кг: 21028 кг і 20905 кг. Коносамент (Bill of Lading) №BW25110039A (SO NO 261024421) підтверджує факт прийняття товару на борт і містить зобов`язання доставити його в порт призначення та видати законному власнику.
Тобто, у митного органу не було проблем за цими документами перевірити вартість і кількість товару (ціна продажу – 0,43 долара США/кг), щодо якого був виданий один інвойс, а всі його сумніви та припущення щодо розбіжності у поданих документах щодо ціни товару є надуманими.
За правилами частини десятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються такі витрати (складові митної вартості), якщо вони не включалися до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті: витрати на транспортування оцінюваних товарів до аеропорту, порту або іншого місця ввезення на митну територію України (пункт 5), витрати на страхування цих товарів (пункт 7).
Згідно з пунктами 6, 8 частини другої статті 53 МК України декларант має обов`язок подати документи, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваних товарів, лише якщо за умовами поставки витрати на транспортування не включені у вартість товару; страхові документи, а також документи, що містять відомості про вартість страхування, - лише якщо здійснювалося страхування.
Як вбачається з інвойсу від 03 листопада 2025 року №SDFE3251003-1, сторонами узгоджено умови поставки товару – FOB: порт відвантаження – Циндао (Китай), порт доставки – Гданськ (Польща).
Умови поставки FOB (Free On Board або Франко борт … назва порту відвантаження) означають, що продавець виконав постачання, коли товар перейшов через поручні судна в названому порту відвантаження. З цього моменту усі витрати і ризики чи втрати ушкодження товару повинен нести покупець. На продавця покладається обов`язок з митного очищення товару для експорту. Цей термін може застосовуватися тільки під час перевезення товару морським чи внутрішнім водним транспортом. Водночас ціна FOB означає, що контрактна ціна за товар включає в себе вартість експортних та інших зборів, а також вартість доставки в порт, відвантаження та завантаження вантажу на борт судна, крім вартості транспортування в порт призначення.
Визначаючи митну вартість за першим методом, декларант відповідно до частини 10 статті 58 МК України до фактурної вартості в обох випадках додав також витрати з перевезення товару до кордону України та витрати на страхування, про що видно з ДМВ (а.с.23, 97) і що по суті не заперечує відповідач.
Так витрати на транспортування до пункту пропуску “Ягодин-Дорогуськ” становлять 143077,52 грн, витрати на навантаження, вивантаження, обробку – 12496,92 грн, витрати на страхування – 454,15 грн (за МД №26UA205050001120U8 від 14 січня 2026 року) та в такому ж порядку враховано витрати за МД №26UA205050001320U2 від 16 січня 2026 року: 153396,63 грн, 12496,92 грн та 454,15 грн.
Як виснував Верховний Суд у постанові від 31 травня 2019 року у справі №804/16553/14, якщо законом не визначено доказ (докази), виключно яким (якими) повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення, то такі витрати можуть підтверджуватися будь-якими доказами. Митний кодекс України не визначив вид доказів, якими повинен підтверджуватися розмір витрат на перевезення товарів (не вказав, що такими доказами можуть бути лише фінансові та/або бухгалтерські документи), а тому довідка про транспортні витрати є допустимим доказом на підтвердження витрат на перевезення товарів.
Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду від 15 жовтня 2024 року у справі №520/6058/24.
Для підтвердження указаних витрат до митного оформлення було надано: договір (контракт) про транспортно-експедиційні послуги від 24 червня 2021 року №00347/21 з додатковими угодами (а.с.41-50), а також рахунок на оплату транспортно-експедиційних послуг від 14 січня 2026 року №64 (а.с.30), довідку про транспортні витрати від 14 січня 2026 року №1401/2 (а.с.31) – до МД №26UA205050001120U8 від 14 січня 2026 року; рахунок на оплату транспортно-експедиційних послуг від 14 січня 2026 року №67 (а.с.103), довідку про транспортні витрати від 14 січня 2026 року №1401/3 (а.с.104) – до МД №26UA205050001320U2 від 16 січня 2026 року.
Суд із матеріалів справи встановив, що між ТзОВ “Еколан Інгредієнти” (клієнт) та ТзОВ “Фейрлоджікс” (експедитор) було укладено договір про транспортно-експедиторське обслуговування від 24 червня 2021 року №00347/21 (а.с.41-45), предметом якого відповідно до пункту 1.1 є послуги з транспортно-експедиторського обслуговування експортних, імпортних, транзитних та інших вантажів, в тому числі з організації перевезень різними видами транспорту, перевалки у портах та надання інших узгоджених сторонами послуг.
За змістом заявки від 22 жовтня 2025 року №2210-1.25 (а.с.83) ТзОВ “Фейрлоджікс” зобов`язувалося надати послуги з перевезення вантажу (20 палет, 21768 кг) з порту Циндао, Китай до порту Гданськ (Польща); місце розвантаження – Київська область, Бучанський район, село Чайки. Послуги включають: морський фрахт, вивантаження з борту судна, перевантаження в авто, доставка автомобільним транспортом у місце призначення.
Відповідно до заявки від 22 жовтня 2025 року №2210-2.25 (а.с.111) ТзОВ “Фейрлоджікс” зобов`язувалося надати аналогічні послуги з перевезення вантажу (20 палет, 21661 кг).
Вага палет брутто становить 43429 кг (у заявках та у пакувальному листі).
ТзОВ “Фейрлоджікс” видало рахунок на оплату від 14 січня 2026 року №64 (а.с.30), згідно з яким вартість транспортних послуг з перевезення вантажів (фрахт) за маршрутом: порт Циндао - порт Гданськ становить 49264,04 грн, вантажно-розвантажувальні роботи – 12496,92 грн, транспортні послуги за межами митної території України – 17270,48 грн, автотранспортні послуги в міжнародному сполученні Гданськ (Польща) – митний пост Ягодин (Україна) - 76543,00 грн. Довідкою ТзОВ “Фейрлоджікс” про транспортні витрати від 14 січня 2026 року №1401/2 (а.с.31) підтверджено надання цих послуг (на загальну суму 155574,44 грн) до державного кордону України.
Згідно з рахунком на оплату транспортно-експедиційних послуг від 14 січня 2026 року №67 (а.с.103) вартість транспортних послуг з перевезення вантажів (фрахт) за маршрутом: порт Циндао - порт Гданськ становить 52674,96 грн, вантажно-розвантажувальні роботи – 12496,92 грн, транспортні послуги за межами митної території України – 24178,67 грн, автотранспортні послуги в міжнародному сполученні Гданськ (Польща) – митний пост Ягодин (Україна) - 76543,00 грн. Довідкою ТзОВ “Фейрлоджікс” про транспортні витрати від 14 січня 2026 року №1401/3 (а.с.104) підтверджено надання цих послуг (на загальну суму 165893,55 грн) до державного кордону України.
Тобто, зазначені у довідках від 14 січня 2026 року №1401/2 та №1401/3 відомості про транспортні витрати (до кордону України) узгоджуються з відомостями рахунків на оплату від 14 січня 2026 року №64 та №67. Ті самі відомості містять акти надання послуг від 16 січня 2026 року №30 (а.с.84) та від 20 січня 2026 року №31 (а.с.112), які були надані позивачем додатково в порядку частини восьмої статті 55 МК України.
Разом з тим, як вбачається із спірних рішень, однією з підстав для коригування митної вартості товару відповідач зазначив про непідтвердження витрат на транспортування оцінюваного товару, оскільки фактичним перевізником першої партії товару автотранспортним засобом відповідно до інформації в ЄАІС є ФОП ОСОБА_1 , а другої відповідно до міжнародної автотранспортної накладної (CMR) №20260108/02 - LLC Rybak Trans, документи від яких не надано; в рахунках на оплату від 14 січня 2026 року №64 та від 14 січня 2026 року №67 містяться відомості щодо вартості транспортно-експедиторських послуг на території України та винагороди експедитора на території України, проте відсутня інформація щодо вартості аналогічних витрат за межами митної території України.
В контексті цих аргументів відповідача суд враховує, що за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов`язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов`язаних з перевезенням вантажу (стаття 929 Цивільного кодексу України).
У статті 1 Закону України від 01 липня 2004 року №1955-IV «Про транспортно-експедиторську діяльність» (далі - Закон №1955-IV) наведено визначення таких понять: транспортно-експедиторська послуга - робота, що безпосередньо пов`язана з організацією та забезпеченням перевезень експортного, імпортного, транзитного або іншого вантажу за договором транспортного експедирування; експедитор (транспортний експедитор) - суб`єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиторських послуг, визначених договором транспортного експедирування; перевізник - юридична або фізична особа, яка взяла на себе зобов`язання і відповідальність за договором перевезення вантажу за доставку до місця призначення довіреного їй вантажу, перевезення вантажів та їх видачу (передачу) вантажоодержувачу або іншій особі, зазначеній у документі, що регулює відносини між експедитором та перевізником.
За змістом частини другої статті 8 Закону №1955-IV транспортно-експедиторські послуги надаються клієнту при експорті з України, імпорті в Україну, транзиті територією України чи іншими державами, внутрішніх перевезеннях територією України.
Відповідно до статті 9 Закону №1955-IV у разі залучення експедитором до виконання його зобов`язань за договором транспортного експедирування іншої особи у відносинах з нею експедитор може виступати від свого імені або від імені клієнта. платою експедитору вважаються кошти, сплачені клієнтом експедитору за належне виконання договору транспортного експедирування.
У плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування, на оплату зборів (обов`язкових платежів), що сплачуються при виконанні договору транспортного експедирування.
Перевезення вантажів супроводжується товарно-транспортними документами, складеними мовою міжнародного спілкування залежно від обраного виду транспорту або державною мовою, якщо вантажі перевозяться в Україні. Такими документами можуть бути, зокрема, міжнародна автомобільна накладна (CMR); коносамент (Bill of Lading).
Відносини експедиторів, вантажовідправників та вантажоодержувачів і порядок розрахунків між ними визначаються насамперед змістом договору на транспортно-експедиційне обслуговування. Експедитор може фактично виконати послуги, пов`язані з перевезенням вантажу, або лише визначити, узгодити та проконтролювати виконання заходів, спрямованих на вирішення передбачених договором завдань.
При цьому згідно статті 4 Закону №1955-IV експедитори для виконання доручень клієнтів можуть укладати договори з перевізниками, портами, авіапідприємствами, судноплавними компаніями тощо, які є резидентами або нерезидентами України.
Відповідно до приписів частини десятої, одинадцятої статті 58 МК України при визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, додаються витрати до місця ввезення на митну територію України. При визначенні митної вартості до ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті, не допускається включення ніяких інших витрат, крім тих, що передбачені у цій статті. До митної вартості не включаються витрати або кошти за умови виділення їх з ціни, що була фактично сплачена або підлягає сплаті за оцінювані товари, що документально підтверджені та які піддаються обчисленню, зокрема, витрати на транспортування після ввезення.
Суд наголошує, що організацію транспортування товару за вказаними митними деклараціями для позивача здійснювало ТзОВ “Фейрлоджікс” відповідно до договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 24 червня 2021 року №00347/21 (а.с.41-45). Підпунктом 2.1.5 цього договору передбачено, що експедитор ТзОВ “Фейрлоджікс” має право залучати до виконання своїх обов`язків третіх осіб.
ТзОВ “Еколан Інгредієнти” договорів з перевізниками ФОП ОСОБА_1 та LLC Rybak Trans не укладало і відповідно платежів на їх користь не здійснювало.
Залучення перевізників експедитором відповідає умовам договору про транспортно-експедиторське обслуговування від 24 червня 2021 року №00347/21. Натомість відповідно до статті 9 Закону №1955-IV у плату експедитору не включаються витрати експедитора на оплату послуг (робіт) інших осіб, залучених до виконання договору транспортного експедирування. Тобто, позивач мав обов`язок провести розрахунки за надані послуги безпосередньо ТзОВ “Фейрлоджікс”, а тому за наданими цим суб`єктом документами формувалася митна вартість.
Зі змісту зазначених вище документів, які стосуються надання транспортно-експедиційних послуг, вбачається, що винагорода експедитора на території України (яка окремо виділена в рахунках на оплату від 14 січня 2026 року №64 та №67) не є витратами транспортування товарів до місця ввезення на митну територію України і така винагорода за межами митної території України не передбачена (обидві сторони договору є резидентами України).
З огляду на сказане доводи відповідача про наявність сумнівів у тому, що до митної вартості включено не всі складові, є безпідставними.
Суд також зазначає, що позивач при розрахунку митної вартості відповідно до приписів пункту 7 частини десятої статті 58 МК України включив витрати на страхування оцінюваних товарів (по 454,15 грн в обох випадках). До митного оформлення був наданий документ від 10 листопада 2025 року про підтвердження страхування вантажу “Roving for pultrusion ECR24-4800D-601” (інвойс №SDFE3251003-1) водним та автомобільним транспортом; страхова премія – 454,15 грн (а.с.32).
Ненадання генерального договору страхування вантажів від 01 березня 2025 року №200243786.25 та страхового полісу не може мати наслідком коригування митної вартості товарів, адже видана страхувальнику ТзОВ “Еколан Інгредієнти” страховиком AT СК “Інго” довідка безпосередньо містить розмір страхової премії – 454,15 грн і ці витрати позивач включив до митної вартості.
Відповідач не вказав на неправильність проведеного розрахунку митної вартості в ДМВ, не зазначив, які саме складові митної вартості не підтверджені документально та які саме відомості відсутні/не піддаються обчисленню у поданих декларантом документах. Сумніви відповідача щодо складових митної вартості імпортованого товару ґрунтуються виключно не на достовірних відомостях, а на його припущеннях, які склалися на формальному вивченні та аналізі поданих документів.
Суд наголошує, що вимога у повідомленні декларанту про надання документів, що підтверджують числові значення складових митної вартості, на підставі яких проводився розрахунок митної вартості; банківських платіжних документів, які стосуються оцінюваного товару; інших платіжних та/або бухгалтерських документів, що підтверджують вартість товару та містять реквізити, необхідні для ідентифікації ввезеного товару; транспортних (перевізних) документів, а також документів, що містять відомості про вартість перевезення оцінюваного товару; страхових документів, а також документів, що містять відомості про вартість страхування; виписки з бухгалтерської документації; каталогів, специфікацій, прейскурантів, (прайс-листів) виробника товару; копії митної декларації країни відправлення; висновків про якісні та вартісні характеристики товару, підготовлені спеціалізованими експертними організаціями не знайшла логічного і послідовного обґрунтування, оскільки відповідно до частини третьої статті 53 МК України є обґрунтованою тільки тоді, якщо документи, зазначені у частині другій цієї статті, містять розбіжності, які мають вплив на правильність визначення митної вартості, наявні ознаки підробки або відсутні відомості про усі числові значення складових митної вартості товарів.
Суд повторює, що в процедурах контролю за митною вартістю товару предметом доказування є ціна товару та інші складові митної вартості товару. Документом, що містить вартість та ідентифікаційні ознаки імпортованого товару рахунок-фактура (інвойс) від 03 листопада 2025 року №SDFE3251003-1, платіжні доручення в іноземній валюті від 22 жовтня 2025 року №137 та від 18 грудня 2025 року №162, які підтверджують сплату продавцю усієї суми, зазначеної в інвойсі. Позивач додатково після отримання повідомлення митниці надав лист продавця від 12 січня 2026 року (а.с.53-54), який підтвердив відвантаження товару за інвойсами, у т.ч. від 03 листопада 2025 року №SDFE3251003-1 в кількості 41933,40 кг (ціна за одиницю 0,43 долара/кг), а надавши прайс-лист виробника від 01 жовтня 2025 року (ним є продавець), підтвердив актуальність ціни на дату оформлення рахунка-проформи та інвойса (0,43 долара США/кг) (а.с.33). Довідки АТ “Райффайзен Банк” від 24 жовтня 2025 року №В6/19-8536, від 24 грудня 2025 року №В6/19-9718 підтверджують факт перерахування коштів платіжними дорученнями від 22 жовтня 2025 року №137 та від 18 грудня 2025 року №162 на користь Shandong Fiberglass Group Corp. (а.с.28, 29).
Витребовуючи висновок про вартісні та якісні характеристики оцінюваного товару, підготовлений спеціалізованими експертними організаціями, відповідач не навів обґрунтування, які складові митної вартості такий документ має підтвердити та яким чином він може підтвердити чи спростувати відомості офіційно виданих продавцем товару документів щодо ціни товару, недійсність чи ознаки підробки щодо яких не виявлено та який був оплачений у повному обсязі.
Витребування митним органом страхових документів є некоректним за обставин справи, оскільки позивач надав довідку AT СК “Інго” (страховика) від 10 листопада 2025 року про вартість страхування і ці витрати до митної вартості включив.
Те саме можна сказати про витребовування документів про витрати на транспортування, тоді як такі документи, видані стороною договору від 24 червня 2021 року №00347/21 – експедитором ТзОВ “Фейрлоджікс”, були надані до митного оформлення (рахунки на оплату від 14 січня 2026 року №64 та №67, довідки від 14 січня 2026 року №1401/2 та №1401/3), які містили відомості про вартість послуг перевезення морським та автомобільним транспортом, розвантаження/навантаження, які надавалися за межами митної території України та були включену до митної вартості. Оплата послуг підтверджена додатково наданими копіями платіжної інструкції від 13 лютого 2026 року №226 та від 17 лютого 2026 року №242 (а.с.86, 114), випискою з банківського рахунку за 13 лютого 2026 року та за 17 лютого 2026 року (а.с.87, 115).
На думку суду, відсутність виписки з бухгалтерської документації за наявності документів, які надавали можливість перевірити правильність числових значень митної вартості за першим методом, не є підставою для коригування митної вартості за резервним методом.
Копію митної декларації країни відправлення позивач додатково надав, як того хотів митний орган.
У своїй сукупності проаналізовані у справі документи містили дані, які дозволяли ідентифікувати товар та безперешкодно визначити митну вартість за першим методом.
При вирішенні спору суд враховує, що застосування другорядного - резервного методу визначення митної вартості товару передбачене статтею 64 МК України, згідно з якою у разі якщо митна вартість товару не може бути визначена шляхом послідовного використання методів, зазначених у статтях 58-63 цього Кодексу, митна вартість оцінюваних товарів визначається з використанням способів, які не суперечать законам України і є сумісними з відповідними принципами і положеннями Генеральної угоди з тарифів і торгівлі (GAТТ). Митна вартість, визначена згідно з положеннями цієї статті, повинна ґрунтуватися на раніше визнаних (визначених) митним органом митних вартостях.
Із тексту спірних рішень слідує, що митним органом коригування митної вартості товару за обома МД було здійснено за резервним методом згідно зі статтею 64 МК України, а саме на підставі цінової інформації, наявної в ЄАІС (МД від 05 січня 2026 року №26UA110130000113U1). За основу для коригування митної вартості оцінюваного товару взято вартість товару, митне оформлення якого вже завершено. Варто зауважити, що митна вартість за МД від 05 січня 2026 року №26UA110130000113U1 була заявлена декларантом та визнана митницею за резервним методом (а.с.200). Тобто, така ціна (0,7 долара/кг) не дозволяє порівняти ціну, яка фактично сплачена чи підлягала сплаті, з умовами поставки оцінюваної операції, зокрема щодо обсягів закупівлі, системи знижок, умов оплати, тривалості господарських відносин між контрагентами, особливостей ціноутворення виробника, транспортної складової, страхових витрат та інших чинників, що впливають на формування митної вартості товару.
МД №26UA110130000113U1 від 05 січня 2026 року не спростовує достовірність інвойсу, зовнішньоекономічного контракту, банківських платіжних документів та інших первинних документів, поданих позивачем щодо оцінюваного товару.
За усталеною та послідовною практикою Верховного Суду (постанови від 10 червня 2021 року у справі №815/6854/17, від 14 липня 2020 року у справі №809/1734/16) митний орган, здійснюючи митний контроль, зокрема, при визначені митної вартості, має діяти у спосіб, який визначено МК України. При цьому наявна інформація, яка міститься в Автоматизованій системі аналізу та управління ризиками (АСАУР), повинна мати лише допоміжний характер. Митним законодавством встановлений вичерпний перелік документів, які зобов`язаний надати декларант на підтвердження митної вартості товару. Наявність в АСАУР інформації про те, що митна вартість раніше імпортованих товарів, випущених у вільний обіг, є більшою, ніж задекларована декларантом, за відсутності інших визначених законом підстав, що обумовлюють межі і способи здійснення контролю митної вартості, не утворює підстав для відмови у визнанні заявленої декларантом митної вартості за основним методом та її визначення за іншим методом, адже торгові відносини є різноманітними, здійснюються на принципах автономії волі та свободи договору, при цьому безліч обставин можуть впливати на їх ціну (характеристика товару, виробник, торгова марка, умови і обсяги поставок, наявність знижок тощо).
Отже, формально нижчий рівень митної вартості імпортованого товару від рівня митної вартості іншого митного оформлення не може розцінюватись як заниження декларантом митної вартості та не є перешкодою для застосування першого методу визначення митної вартості товару і не може бути достатньою та самостійною підставою для відмови у здійсненні митного оформлення товару за обраним декларантом методом.
Принцип обґрунтованості рішення суб`єкта владних повноважень має на увазі, що рішенням повинне бути прийнято з урахуванням та оцінки усіх обставин та фактів, що мають значення. Сама по собі різниця між вартістю товару, задекларованого особою, та вартістю подібних (аналогічних) товарів, що розмитнювались цією ж чи іншими особами у попередніх періодах, ще не свідчить про наявність порушень з боку декларанта і не є підставою для автоматичного збільшення митної вартості товарів. Розбіжність між рівнем заявленої декларантом митної вартості товару та рівнем митної вартості ідентичних або подібних товарів, митне оформлення яких вже здійснено, може бути лише підставою для сумніву у правильності визначення митної вартості, проте не є достатньою підставою для висновку про недостовірність даних щодо заявленої декларантом митної вартості та, як наслідок, коригування митної вартості за другорядними методами (таку правову позицію викладено у постанові Верховного Суду від 27 лютого 2025 року у справі №300/784/24).
Разом з тим, у разі якщо під час проведення митного контролю митний орган не може аргументовано довести, що заявлено неповні та/або недостовірні відомості про митну вартість товарів, у тому числі невірно визначено митну вартість товарів, заявлена декларантом або уповноваженою ним особою митна вартість вважається визнаною автоматично (частина сьома статті 54 МК України).
Відповідно до частин першої, другої статті 77 КАС України кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених статтею 78 цього Кодексу. В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
На думку суду, відповідач не довів належними, достатніми та беззаперечними доказами, що надані декларантом документи в своїй сукупності не підтверджують числові значення складових митної вартості товару чи відомостей щодо ціни, що була фактично сплачена за товар (чи підлягає сплаті), та що такі документи не дають можливість здійснити митне оформлення товару за визначеною декларантом митною вартістю товару. Тому підстави вважати, що рішення відповідача від 15 січня 2026 року №UA205050/2026/000005/2 та від 16 січня 2026 року №UA205050/2026/000006/2 про коригування митної вартості товарів є обґрунтованими та мотивованими у контексті норм частини другої статті 55 МК України, відсутні, а отже ці рішення підлягають скасуванню як протиправні.
Таким чином, позов належить задовольнити повністю.
Згідно з частиною першою статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
У зв`язку із задоволенням позову за рахунок бюджетних асигнувань відповідача на користь позивача слід стягнути судові витрати зі сплати судового збору у сумі 3328,00 грн підтверджені платіжною інструкцією від 30 березня 2026 року №11 (а.с.13), випискою про зарахування судового збору до спеціального фонду Державного бюджету (а.с.123).
Керуючись статтями 2, 72-77, 139, 243-246, 255, 262 КАС України, суд 

ВИРІШИВ:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю “Еколан Інгредієнти” (04116, місто Київ, вулиця Митрофана Довнар-Запольського, будинок 5, ідентифікаційний код юридичної особи код 34763972) до Волинської митниці (44350, Волинська область, Ковельський район, село Римачі, вулиця Призалізнична, будинок 13, ідентифікаційний код відокремленого підрозділу юридичної особи код 43958385) задовольнити повністю.
Визнати протиправними та скасувати рішення Волинської митниці про коригування митної вартості товарів від 15 січня 2026 року №UA205050/2026/000005/2 та від 16 січня 2026 року №UA205050/2026/000006/2.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинської митниці на користь Товариства з обмеженою відповідальністю “Еколан Інгредієнти” судові витрати в сумі 3328,00 грн (три тисячі триста двадцять вісім грн 00 коп.).
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку повністю або частково шляхом подання апеляційної скарги до Восьмого апеляційного адміністративного суду протягом тридцяти днів з дня складення повного судового рішення.

Суддя Ж.В. Каленюк