Справа № 946/6991/26 
Провадження № 1-кп/946/528/26 

У К Р А Ї Н А
ІЗМАЇЛЬСЬКИЙ МІСЬКРАЙОННИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
^______________________________________________________________________________________________________

ВИРОК
Іменем України

10 вересня 2026 року м. Ізмаїл

Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області
у складі: головуючого судді – ОСОБА_1 , 

розглянувши у місті Ізмаїлі Одеської області в залі суду у порядку спрощеного провадження обвинувальний акт з доданими до нього матеріалами, у кримінальному провадженні, відомості про яке внесені до Єдиного реєстру досудових розслідувань за №12026166150000263, за обвинуваченням

ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , уродженця м. Ізмаїла Одеської області, громадянина України, неодруженого, із середньою спеціальною освітою, такого, що не належить до осіб з інвалідністю до осіб з інвалідністю та інших маломобільних груп населення, офіційно непрацевлаштованого, зареєстрованого та проживаючого за адресою: АДРЕСА_1 , раніше не судимого,

у вчиненні кримінального правопорушення, передбаченого ст. 390-1 Кримінального кодексу України (далі – КК України),

В С Т А Н О В И В:

I. Формулювання обвинувачення, визнаного судом доведеним.
ОСОБА_2 , відповідно до постанови Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.06.2026 у справі № 946/4553/26, яка набрала законної сили 03.07.2026, визнаний винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 1 ст. 173-2 КУпАП, та його піддано адміністративному стягненню у виді штрафу в розмірі 510 гривень. Також ОСОБА_2 направлено на проходження програми для кривдників, передбаченої Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» на строк три місяці.
Так, 05.08.2026 психолог вищої категорії Ізмаїльського міського центру соціальних служб Ізмаїльської міської ради ОСОБА_3 , керуючись Законом України «Про запобігання та протидію домашньому насильству» від 07.12.2017 та постановою Кабінету Міністрів України від 22.08.2018 № 658 «Про затвердження Порядку взаємодії суб`єктів, що здійснюють заходи у сфері запобігання та протидії домашньому насильству і насильству за ознакою статі», у приміщенні службового кабінету ознайомила ОСОБА_2 з постановою Ізмаїльського міськрайонного суду Одеської області від 22.06.2026 у справі №946/4553/26. Також ОСОБА_2 вручено виклик до Ізмаїльського міського центру соціальних служб Ізмаїльської міської ради за адресою: м. Ізмаїл, проспект Незалежності, 62, каб. 509, у період з 05.08.2026 по 07.08.2026, про отримання якого ОСОБА_2 поставив свій підпис у відповідній розписці про отримання виклику, а також останнього попереджено про кримінальну відповідальність, передбачену ст. 390-1 КК України за умисне ухилення від проходження програми для кривдників відповідно до Закону України «Про запобігання та протидію домашньому насильству».
Однак ОСОБА_2 , будучи належним чином попередженим про кримінальну відповідальність у разі непроходження програми для кривдників, достовірно знаючи про необхідність її проходження, усвідомлюючи наслідки невиконання Програми, діючи умисно, з метою ухилення від її проходження, маючи реальну можливість її проходити, у період часу з 05.08.2026 по 07.08.2026, до уповноваженої особи Ізмаїльського міського центру соціальних служб Ізмаїльської міської ради для її проходження без поважних причин не з`явився, таким чином умисно ухилився від проходження програми для кривдників.
Своїми діями ОСОБА_2 вчинив кримінальний проступок, передбачений ст.390-1 КК України, за ознаками: умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом.

II. Стаття (частина статті) КК України, що передбачає відповідальність за кримінальне правопорушення, винним у вчиненні якого визнається обвинувачений.
«Стаття 390-1. Невиконання обмежувальних заходів, обмежувальних приписів або непроходження програми для кривдників
Умисне невиконання обмежувальних заходів, передбачених статтею 91-1 цього Кодексу, або умисне невиконання обмежувальних приписів, або умисне ухилення від проходження програми для кривдників особою, щодо якої такі заходи застосовані судом, -
карається пробаційним наглядом на строк до двох років або обмеженням волі на той самий строк.»

III. Докази на підтвердження встановлених судом обставин.
Відповідно до ч. 2 ст. 12 КК України, кримінальним проступком є передбачене цим Кодексом діяння (дія чи бездіяльність), за вчинення якого передбачене основне покарання у виді штрафу в розмірі не більше трьох тисяч неоподатковуваних мінімумів доходів громадян або інше покарання, не пов`язане з позбавленням волі.
Оскільки санкцією ст. 390-1 КК України передбачено основне покарання у виді пробаційного нагляду або обмеження волі, то кримінальне правопорушення за ст. 390-1 КК є кримінальним проступком.
Згідно з ч. 2 ст. 381 Кримінального процесуального кодексу України (далі – КПК України), суд розглядає обвинувальний акт щодо вчинення кримінального проступку без проведення судового розгляду в судовому засіданні за відсутності учасників судового провадження, якщо обвинувачений не оспорює встановлені під час дізнання обставини і згоден з розглядом обвинувального акта.
В порядку ч. 1 ст. 302 КПК України, до обвинувального акта долучено клопотання прокурора про його розгляд у спрощеному провадженні без проведення судового розгляду в судовому засіданні, оскільки ОСОБА_2 беззаперечно визнав свою винуватість, не оспорює встановлені в результаті досудового розслідування обставини і згоден на розгляд обвинувального акта за його відсутності.
На виконання вимог ч. 3 ст. 302 КПК України, до обвинувального акта з клопотанням про його розгляд у спрощеному провадженні додані:
1) письмова заява підозрюваного ОСОБА_2 , складена у присутності захисника ОСОБА_4 , щодо беззаперечного визнання своєї винуватості, згоди із встановленими досудовим розслідуванням обставинами, ознайомлення з обмеженням права апеляційного оскарження згідно з ч. 2 ст. 302 КПК України, та згоди з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні;
2) матеріали досудового розслідування, у тому числі документи, які засвідчують беззаперечне визнання підозрюваним ОСОБА_2 своєї винуватості.
За змістом ч. 1, 2 ст. 382 КПК України, суд у п`ятиденний строк з дня отримання обвинувального акта щодо вчинення кримінального проступку, а в разі затримання особи у порядку, передбаченому ч. 4 ст. 298-2 цього Кодексу, невідкладно вивчає його та додані до нього матеріали і ухвалює вирок. У вироку суду за результатами спрощеного провадження замість доказів на підтвердження встановлених судом обставин зазначаються встановлені органом досудового розслідування обставини, які не оспорюються учасниками судового провадження.
Враховуючи, що учасники судового провадження не оспорюють встановлені під час дізнання обставини, і згодні з розглядом обвинувального акта у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження), про що свідчать їх відповідні письмові клопотання та заяви, суд, вивчивши обвинувальний акт стосовно ОСОБА_2 , та додані до нього матеріали, які містять належні, допустимі, достовірні та достатні докази, оцінені судом відповідно до ст. 94 КПК України, дійшов висновку про відсутність необхідності призначати розгляд у судовому засіданні обвинувального акта, викликати для участі в ньому учасників кримінального провадження, та про наявність підстав для ухвалення вироку щодо ОСОБА_2 у спрощеному провадженні (без проведення судового розгляду за відсутності учасників судового провадження).
Оцінені судом додані до обвинувального акта матеріали також дають підстави для висновку, що мало місце діяння, у вчиненні якого обвинувачується ОСОБА_2 , про винуватість останнього у його вчиненні, про наявність фактичних підстав для визнання ним винуватості та про відповідність встановлених органом досудового розслідування обставин наявним матеріалам досудового розслідування та формулюванню обвинувачення, визнаного судом доведеним. Суд також погоджується з кваліфікацією дій обвинуваченого за ознаками кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України.

IV. Обставини, які пом`якшують та обтяжують покарання.
До обставин, які відповідно до ст. 66 КК України пом`якшують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , суд відносить щире каяття.
Стороною обвинувачення не зазначено в обвинувальному акті про наявність обставин, які відповідно до ст. 67 КК України обтяжують покарання ОСОБА_2 , та які відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 91, ч. 1 ст. 92 КПК України підлягають доказуванню саме прокурором. З огляду на положення ст. 337 КПК України, суд позбавлений можливості додатково встановлювати та враховувати обставини, які обтяжують покарання обвинуваченого ОСОБА_2 , та які в обвинувальному акті не зазначені, а також які прокурором не доказувалися, оскільки це погіршить становище обвинуваченого.

V. Мотиви призначення покарання.
При призначенні покарання обвинуваченому ОСОБА_2 суд, керуючись ст. 65-67 КК України, враховує ступінь тяжкості вчиненого кримінального правопорушення, особу винного, а також обставини, що пом`якшують та обтяжують покарання.
Обвинувачений ОСОБА_2 вчинив умисний кримінальний проступок проти правосуддя.
Згідно з медичною довідкою ОСОБА_2 під наглядом лікаря-нарколога та лікаря-психіатра не перебуває. З матеріалів кримінального провадження також вбачається, що ОСОБА_2 не належить до осіб з інвалідністю.
З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги обставини, причини та наслідки вчинення кримінального правопорушення, а також відомості, які характеризують особу обвинуваченого ОСОБА_2 , суд, виходячи із принципів законності, справедливості, обґрунтованості та індивідуалізації покарання, вважає, що ОСОБА_2 слід призначити покарання у виді пробаційного нагляду.
Суд переконаний у тому, що обраний вид та строк покарання є необхідними та достатніми для виправлення обвинуваченого та попередження вчинення нових кримінальних правопорушень, і таке покарання призведе до позитивних змін в особистості обвинуваченого, які створять в нього готовність до самокерованої правослухняної поведінки.

VI. Мотиви ухвалення інших рішень щодо питань, які вирішуються судом при ухваленні вироку.
Судом встановлено, що ОСОБА_2 у цьому кримінальному провадженні не затримувався та під вартою не тримався, запобіжні заходи відносно нього не застосовувалися.
Інші заходи забезпечення кримінального провадження також не застосовувалися.
Процесуальні витрати у цьому кримінальному провадженні відсутні.

Керуючись ст. 369-371, 373-375, 381-382 КПК України, суд,

У Х В А Л И В:

1.  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , визнати винуватим у вчиненні кримінального проступку, передбаченого ст. 390-1 КК України, та призначити йому покарання у виді пробаційного нагляду на строк 1 (один) рік.
2. На підставі п. 1-3 ч. 2 ст. 59-1 КК України, покласти на  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , такі обов`язки:
?періодично з`являтися для реєстрації до уповноваженого органу з питань пробації;
?повідомляти уповноважений орган з питань пробації про зміну свого місця проживання, роботи або навчання;
?не виїжджати за межі України без погодження з уповноваженим органом з питань пробації.
3. На підставі ч. 1 ст. 49-2 КВК України, строк покарання у виді пробаційного нагляду обчислювати з дня взяття  ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , на облік уповноваженим органом з питань пробації.
4. Вирок може бути оскаржений в апеляційному порядку до Одеського апеляційного суду через Ізмаїльський міськрайонний суд Одеської області протягом тридцяти днів з дня отримання його копії.
5. Вирок не може бути оскаржений в апеляційному порядку з підстав розгляду провадження за відсутності учасників судового провадження, недослідження доказів у судовому засіданні або з метою оспорити встановлені досудовим розслідуванням обставини.
6. Вирок набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано, у разі подання апеляційної скарги вирок, якщо його не буде скасовано, набирає законної сили після ухвалення рішення Одеським апеляційним судом.
7. Копію вироку не пізніше дня, наступного за днем його ухвалення, надіслати учасникам судового провадження.

Суддя ОСОБА_1