Справа № 148/748/25
Провадження № 22-ц/801/1952/2026
Категорія: 41
Головуючий у суді 1-ї інстанції Войницька Т. Є.
Доповідач:Рибчинський В. П.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 вересня 2026 року | Справа № 148/748/25 | м. Вінниця

Вінницький апеляційний суд в складі колегії суддів судової палати 
у цивільних справах:
судді-доповідача Рибчинського В.П.,
суддів Голоти Л.О., Сала Т.Б., 
розглянувши в письмовому провадження апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Немцевої Олени Леонідівни на заочне рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 02 вересня 2025 року у цивільній справі за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Кредит - Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,
в с т а н о в и в:
У березні 2025 року ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» звернулось до суду з позовом до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості, мотивуючи свої вимоги тим, що 15.11.2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 було укладено договір про споживчий кредит № 103685940, відповідно до умов якого товариство надало відповідачці грошові кошти в сумі 15 000 грн, строком на 105 днів, а відповідачка зобов`язалась повернути кредит, сплатити проценти за користування кредитом та виконати інші зобов`язання на умовах та в строки, що визначені договором.
28.02.2024 ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит -Капітал» уклали договір відступлення прав вимоги № 105-МЛ/Т, відповідно до якого ТОВ «Фінансова компанія «Кредит- Капітал» набуло статусу нового кредитора та отримало право грошової вимоги до ОСОБА_1 за кредитним договором № 103685940 від 15.11.2023.
Первісний кредитор свої зобов`язання за договором виконав в повному обсязі, а саме надав відповідачу можливість розпоряджатись кредитними коштами на умовах, передбачених договором.
Однак, у зв`язку з порушенням відповідачкою своїх зобов`язань, у неї утворилась заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Кредит -Капітал» за кредитним договором № 103685940 від 15.11.2023 в розмірі 52732,50 грн, з яких: 15 000,00 грн. прострочена заборгованість за тілом кредиту, 37 732,50 грн. прострочена заборгованість за відсотками, яку позивач просить суд стягнути на свою користь, а також судові витрати у вигляді судового збору у розмірі 2 422,40 грн.
Заочним рішенням Немирівського районного суду Вінницької області від 02 вересня 2025 року позов задоволено.
Стягнуто з ОСОБА_1 (РНОКПП НОМЕР_1 ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова Компанія «Кредит-Капітал» (код ЄДРПОУ 35234236) заборгованість за кредитним договором №103685940 від 15.11.2023 у розмірі 52 732 (п`ятдесят дві тисячі сімсот тридцять дві гривні ) грн 50 копійок та судовий збір у розмірі 2 422,40 грн. 
Не погоджуючись з таким рішенням суду представник ОСОБА_1 – адвокат Немцева О.Л. подала апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просила оскаржуване рішення скасувати та ухвалити нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити частково. Стягнути з ОСОБА_1 на користь ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» заборгованість за тілом кредиту у розмірі 15 000 грн та судові витрати пропорційно задоволеним вимогам.
У відзиві на апеляційну скаргу ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» просило апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду першої інстанції без змін як законне та обґрунтоване. 
Колегія суддів, заслухавши суддю-доповідача, дослідивши матеріали справи, проаналізувавши докази в їх сукупності, перевіривши законність та обґрунтованість оскаржуваного рішення, дійшла до висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного. 
Відповідно до ст. 263 ЦПК України судове рішення повинно ґрунтуватися на засадах верховенства права, бути законним і обґрунтованим. Законним є рішення, ухвалене судом відповідно до норм матеріального права із дотриманням норм процесуального права. Судове рішення має відповідати завданню цивільного судочинства, визначеному цим Кодексом. При виборі і застосуванні норми права до спірних правовідносин суд враховує висновки щодо застосування відповідних норм права, викладені в постановах Верховного Суду.
Обґрунтованим є рішення, ухвалене на підставі повно і всебічно з`ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених тими доказами, які були досліджені в судовому засіданні.
Рішення суду першої інстанції відповідає цим вимогам.
Судом встановлено, що 15 листопада 2023 року між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 укладено договір про споживчий кредит №103685940, шляхом його підписання відповідачкою електронним підписом одноразовим ідентифікатором, який був надісланий на номер останньої, про що свідчить п.6 кредитного договору, адреса, реквізити та підписи сторін. Згідно з умовами договору відповідачка отримав у товариства кредит в сумі 15 000,00 гривень, строком на 105 днів з 15 листопада 2023 (строк кредитування) (п. 1.3 договору). Відповідно до п. 1.4 договору термін (дата) повернення кредиту і сплати комісії за надання кредиту та процентів за користування кредитом (дата платежу): 28 лютого 2024 року (останній день строку кредитування).
Відповідно до п. 1.5.2 договору проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду: 22,50 гривень, які нараховуються за ставкою 0.01 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Згідно п. 1.5.3. договору стандартна (базова) процентна ставка за користування кредитом становить 3.5 відсотків від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом.
Кредитні кошти надаються позичальнику шляхом переказу на картковий рахунок (п. 2.1 договору).
Додаток № 1 до цього договору містить графік розрахунку та орієнтовну сукупну вартість кредиту, яка становить 62 272,50 гривень, з яких: 15 000,00 гривень - тіло кредиту, 47 272,50 гривень - проценти за користування кредитом.
Відповідно до копії довідки про ідентифікацію за підписом представника ТОВ «Мілоан» клієнт ОСОБА_1 , з якою укладено договір №103685940 від 15 листопада 2023 року ідентифікована ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальником (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор: 958957; час його відправки: 15 листопада 2023 року о 18 год. 36 хв., номер телефону: НОМЕР_2 .
Відповідно до копії платіжного доручення №76577020 від 15 листопада 2023 року ТОВ «Мілоан» перерахувало ОСОБА_1 15 000 гривень - кредитні кошти згідно договору №103685940.
28 лютого 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №105-МЛ/Т, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками.
Акт прийому-передачі реєстру боржників від 28 лютого 2024 року підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості.
Згідно копії з витягу реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №105 МЛ/Т від 28 лютого 2024 року, ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до відповідача по кредитному договору №103685940 від 15 листопада 2023 року в розмірі 52 732,50 гривень.
Задовольняючи позовні вимоги, суд першої інстанції виходив з того, що відповідач взятих на себе кредитних зобов`язань в строки, передбачені кредитним договором, не виконав, а тому кредитор має право вимагати виконання боржником обов`язку з повернення фактично отриманої суми позичених коштів та процентів за користування ними.
Колегія суддів погоджується з таким висновком суду з огляду на наступне.
Відповідачка факт укладення кредитного договору та отримання кредитних коштів не оспорює, а тому апеляційним судом в цій частині не переглядається.
Згідно з роз`ясненнями, які містяться у п. 15 постанови Пленуму Верховного Суду України №12 від 24 жовтня 2008 року «Про судову практику розгляду цивільних справ в апеляційному порядку», у разі якщо апеляційна скарга подана на рішення щодо частини вирішених вимог, суд апеляційної інстанції відповідно до принципу диспозитивності не має права робити висновки щодо не оскаржуваної частини рішення ні в мотивувальній, ні в резолютивній частині судового рішення.
Згідно частини першої статті 15, частини першої статті 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Кредитний договір підписано електронним підписом позичальника, відтворений шляхом використання позичальником одноразового ідентифікатора (електронного підпису) і був надісланий на номер мобільного телефону відповідачки, адреса, реквізити та підписи сторін.
На підтвердження факту отримання відповідачкою вказаних кредитних коштів представник позивача надав суду копію платіжного доручення №76577020 від 15 листопада 2023 року, відповідно до якого ТОВ «Мілоан» перерахувало на ім`я отримувача ОСОБА_1 кредитні кошти згідно договору №103685940 в сумі 15 000 гривень.
З матеріалів справи вбачається, що 15 листопада 2023 року між ОСОБА_1 та ТОВ «Мілоан» укладено договір про споживчий кредит № 103685940 (індивідуальна частина).
Відповідно до п. 1.1 договору про споживчий кредит № 103685940, кредитодавець зобов`язується на умовах визначених цим договором, на строк визначений п. 1.3. договору надати позичальнику грошові кошти у сумі визначеній у п. 1.2. договору, а позичальник зобов`язується повернути кредитодавцю кредит, сплатити комісію за надання кредиту, проценти за користування кредитом в рекомендовану дату платежу, але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості, згідно п. 1.4. договору та виконати інші зобов`язання у повному обсязі на умовах та в строки/терміни, що визначені договором.
У п.1.2. договору сторонами визначена сума кредиту у розмірі 15 000 грн.
Згідно з п.1.3. договору кредит надається загальним строком на 105 днів з 15.11.2023 року (дата надання кредиту) і складається з пільгового та поточного періодів. Пільговий період складає 15 днів, що настає з дати видачі кредиту та завершується 30.11.2023 року (рекомендована дата платежу). Поточний період складає 90 днів, що настає з дня наступного за днем завершення пільгового періоду і закінчується 28.02.2024 року (дата остаточного погашення заборгованості).
Відповідно до п. 1.4. договору про споживчий кредит позичальник має повернути кредит, сплатити комісії за надання кредиту та проценти за користування кредиту в рекомендовану дату платежу 30.11.2023 року (день завершення пільгового періоду), але не пізніше дати остаточного погашення заборгованості 28.02.2024 року (останнього дня строку кредитування).
Згідно з п. 1.5 договору загальні витрати позичальника за пільговий період складають 22,50 грн в грошовому виразі та 4,00 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процента ставка за пільговий період), загальні витрати позичальника за кредитом (за весь строк кредитування) складають 47 272,50 грн в грошовому виразі та 13 993 відсотків річних у процентному значенні (орієнтовна реальна річна процентна ставка за весь строк кредитування). Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника за пільговий період складає 15 022 грн. Орієнтовна загальна вартість кредиту для позичальника (за весь період кредитування) складає 62 272,50 грн.
Проценти за користування кредитом протягом пільгового періоду визначену у розмірі 105 грн, які нараховуються за ставкою 0,01% від фактичного залишку кредиту за кожен день строку користування кредитом протягом пільгового періоду. Проценти за користування кредитом протягом поточного періоду визначені в розмірі 47 250 грн, які нараховуються за стандартною процентною ставкою 3,50% від фактичного залишку кредиту за кожен день користування кредитом протягом поточного періоду.
У п. 2.1 договору визначено, що кредитні кошти надаються позичальнику безготівково на рахунок з використанням карти НОМЕР_3 .
Відповідно до п. 5.1 договору позичальник підтвердив, що: до укладення договору ознайомився з наявними схемами кредитування, отримав у письмовій формі (у вигляді електронного документа) розміщеного в особистому кабінеті паспорт споживчого кредиту, який є невід`ємною частиною цього договору, з інформацією передбаченою ч. 2,3 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування»; до укладення договору отримав проект цього кредитного договору разом з додатками (в електронному вигляді в особистому кабінеті). Ознайомився з усіма його умовами (у т.ч. викладеними у п. 6.3) та Правилами, що розміщені на сайті Товариства та є невід`ємною частиною цього договору; умови договору йому зрозумілі та він підтверджує, що договір адаптовано до його потреб та фінансового стану; до укладення договору отримав від кредитодавця інформацію, зазначену в Законі України «Про фінансові послуги та державне регулювання ринків фінансових послуг» та в Законі України «Про споживче кредитування».
Відповідно до п. 6.1. договору кредитний договір укладається в електронній формі в особистому кабінеті позичальника, що створений в інформаційно-комунікаційній системі Товариства та доступний зокрема через сайт Товариства та/або відповідний мобільний додаток чи інші засоби.
Розміщені в особистому кабінеті позичальника проект цього кредитного договору або інформація з посиланням на нього є пропозицією Товариства про укладення кредитного договору (офертою). Відповідь про прийняття пропозиції про укладення цього кредитного договору (акцепт) надається позичальником шляхом направлення Товариству електронного повідомлення та відбувається із застосуванням електронного підпису одноразовим ідентифікатором, який генерується та надсилається Товариством електронним повідомленням (sms) на мобільний телефонний номер позичальника, а позичальник використовує одноразовий ідентифікатор (отриману алфавітно-цифрову послідовність - комбінацію цифр і літер або тільки цифр, або тільки літер) для підписання цього кредитного договору/електронного повідомлення про прийняття пропозиції про його укладення (акцепту). Електронне повідомлення (акцепт) може бути відправлене позичальником через сайт товариства, мобільний додаток, месенджери або у sms-повідомленні з мобільного телефонного номеру позичальника на номер 2277 (вартість відправки sms-повідомлення позичальника визначено у Правилах). На договір накладається електронний підпис уповноваженого працівника кредитодавця з кваліфікованою електронною позначкою часу, що визначає дату та час укладення договору (п. 6.2 договору).
Пунктом 7.1. договору передбачено, що цей договір набуває чинності з моменту його укладення в електронній формі, а права та обов`язки сторін, що ним обумовлені, з моменту переказу кредитних коштів на картковий рахунок позичальника і діє до повного виконання сторонами своїх зобов`язань.
Згідно Графіку платежів за договором про споживчий кредит №101810689 від 24 січня 2023 року, загальна вартість кредиту складає 26 355 грн, з яких: 7 000 грн - сума кредиту, 19 005 грн - проценти за користування кредитом, 350 грн - комісія за надання кредиту.
Встановлено, що договір про споживчий кредит № 103685940 підписаний ОСОБА_1 електронним підписом з одноразовим ідентифікатором Z85268. Згідно довідки про ідентифікацію, клієнт ОСОБА_2 ідентифікований ТОВ «Мілоан». Акцепт договору позичальника (підписання аналогом ЕЦП у формі одноразового ідентифікатора): одноразовий ідентифікатор - 958957, час відправки ідентифікатора позичальнику – 15.11.2023 18:36:46, номер телефону, на який було відправлено ідентифікатор - НОМЕР_4 (а.с.14 на звороті)
Підтвердженням добровільного укладення відповідачем даного договору є анкета -заява на кредит № 103685940. 
ТОВ «Мілоан» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 за кредитним договором виконало та надало їй кредит в сумі 15 000 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідачки, що підтверджується платіжним дорученням № 76577020 від 15 листопада 2023 року (а.с. 16).
За даними ТОВ «Мілоан» ОСОБА_1 має заборгованість за кредитним договором у розмірі 52 732,50 грн, з яких: прострочена заборгованість за сумою кредиту становить – 15 000 грн; прострочена заборгованість процентами становить – 37 732,50 грн.
28 лютого 2024 року між ТОВ «Мілоан» та ТОВ «Фінансова компанія «Кредит-Капітал» укладено договір відступлення права вимоги №105-МЛ/Т, відповідно до умов якого ТОВ «Мілоан» передало ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» належні йому права грошової вимоги до боржників за кредитними договорами, вказаними у реєстрі боржників, укладеними між кредитором і боржниками.
Акт прийому-передачі реєстру боржників від 28 лютого 2024 року підтверджує факт переходу від клієнта до фактора прав вимоги заборгованості.
Згідно копії з витягу реєстру боржників до договору відступлення права вимоги №105 МЛ/Т від 28 лютого 2024 року, ТОВ «ФК «Кредит-Капітал» набуло права грошової вимоги до ОСОБА_1 по кредитному договору №103685940 від 15 листопада 2023 року в розмірі 52 732,50 гривень.
За змістом статті 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом (частина четверта статті 203 ЦК України).
Відповідно до статті 204 ЦК України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.
За змістом статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Згідно з частиною 1 статті 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі статтею 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Статтею 627 ЦК України визначено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Відповідно до частини 1 статті 638 та частини 1 статті 640 ЦК України договір є укладеним з моменту досягнення в належній формі згоди з усіх істотних умов договору.
Абзац другий частини другої статті 639 ЦК України передбачає, що договір, укладений за допомогою інформаційно-телекомунікаційних систем за згодою обох сторін вважається укладеним в письмовій формі.
За змістом статті 629 ЦК України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до статей 525, 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов`язань або одностороння зміна його умов не допускається.
Згідно з статтею 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини 1 статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Статтею 1050 ЦК України передбачено, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов`язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.
У разі порушення зобов`язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: зміна умов зобов`язання; сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди (стаття 611 ЦК України).
Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання.
У статті 3 Закону України «Про електрону комерцію» зазначено, що електронний договір - це домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов`язків та оформлена в електронній формі.
Електронний договір вважається укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти такий договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції в порядку, визначеному частиною шостою цієї статті. Відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти електронний договір, про її прийняття (акцепт) може бути надана шляхом: надсилання електронного повідомлення особі, яка зробила пропозицію укласти електронний договір, підписаного в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; заповнення формуляра заяви (форми) про прийняття такої пропозиції в електронній формі, що підписується в порядку, передбаченому статтею 12 цього Закону; вчинення дій, що вважаються прийняттям пропозиції укласти електронний договір, якщо зміст таких дій чітко роз`яснено в інформаційній системі, в якій розміщено таку пропозицію, і ці роз`яснення логічно пов`язані з нею. Електронний договір, укладений шляхом обміну електронними повідомленнями, підписаний у порядку, визначеному статтею 12 цього Закону, вважається таким, що за правовими наслідками прирівнюється до договору, укладеного у письмовій формі. Кожний примірник електронного документа з накладеним на нього підписом, визначеним статтею 12 цього Закону, є оригіналом такого документа (стаття 11 Закону України «Про електронну комерцію»).
Відповідно до ч. 2 ст. 9 Закону України «Про споживче кредитування» до укладення договору До укладення договору про споживчий кредит кредитодавець надає споживачу інформацію, необхідну для порівняння різних пропозицій кредитодавця з метою прийняття ним обґрунтованого рішення про укладення відповідного договору, в тому числі з урахуванням обрання певного типу кредиту. Зазначена інформація безоплатно надається кредитодавцем споживачу за спеціальною формою (паспорт споживчого кредиту), встановленою у Додатку 1 до цього Закону, у письмовій формі (у паперовому вигляді або у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України «Про електронні документи та електронний документообіг», а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України «Про електронну комерцію») із зазначенням дати надання такої інформації та терміну її актуальності. У такому разі кредитодавець визнається таким, що виконав вимоги щодо надання споживачу інформації до укладення договору про споживчий кредит згідно з частиною третьою цієї статті.
Частиною п`ятою статті 11 Закону України «Про електронну комерцію» встановлено, що пропозиція укласти електронний договір (оферта) може включати умови, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до нього. Особі, якій адресована пропозиція укласти електронний договір (оферта), має надаватися безперешкодний доступ до електронних документів, що включають умови договору, шляхом перенаправлення (відсилання) до них. Включення до електронного договору умов, що містяться в іншому електронному документі, шляхом перенаправлення (відсилання) до такого документа, якщо сторони електронного договору мали змогу ознайомитися з ним, не може бути підставою для визнання правочину нікчемним.
Положеннями статті 12 Закону України «Про електронну комерцію» визначено, що якщо відповідно до акта цивільного законодавства або за домовленістю сторін електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання: електронного підпису або електронного цифрового підпису відповідно до Закону України «Про електронний цифровий підпис», за умови використання засобу електронного цифрового підпису усіма сторонами електронного правочину; електронного підпису одноразовим ідентифікатором, визначеним цим Законом; аналога власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
З урахуванням викладеного слід дійти висновку про те, що будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України, може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (ст.ст. 205, 207 ЦК України).
Водночас, не кожна електронна правова угода вимагає створення окремого електронного договору у вигляді окремого електронного документа. Електронний договір можна укласти в спрощеній формі, а можна класично - у вигляді окремого документа.
Електронним підписом одноразовим ідентифікатором є дані в електронній формі у вигляді алфавітно-цифрової послідовності, що додаються до інших електронних даних особою, яка прийняла пропозицію (оферту) укласти електронний договір, і надсилаються іншій стороні цього договору.
Це комбінація цифр і букв, або тільки цифр, або тільки літер, яку отримує заявник за допомогою електронної пошти у вигляді пароля, іноді в парі «логін-пароль», або смс-коду, надісланого на телефон, або іншим способом.
При оформленні замовлення, зробленого під логіном і паролем, формується електронний документ, в якому за допомогою інформаційної системи (веб-сайту інтернет-магазину тощо) вказується особа, яка створила замовлення.
Аналогічні правові висновки зроблені Верховним Судом, наприклад, у постановах від 12 січня 2021 у справі № 524/5556/19, від 10 червня 2021 у справі №234/7159/20, які, відповідно до вимог ч. 4 ст. 263 ЦПК України, суд враховує при виборі і застосуванні норми права до цих спірних правовідносин.
За правилами статей 12, 81 ЦПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Доказування не може ґрунтуватися на припущеннях.
Частиною другою статті 78 ЦПК України встановлено, що обставини справи, які за законом мають бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.
З наведених обставин справи вбачається, що між сторонами у справі був укладений договір про надання банківських послуг в електронній формі.
В матеріалах справи наявні належні та допустимі доказами на підтвердження обставин укладання між сторонами 15 листопада 2023 року правочину. Без отримання sms-повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між ТОВ «Мілоан» та ОСОБА_1 не був би укладений. До того ж вказані обставини не є спростованими стороною відповідача.
Вказаний висновок апеляційного суду зроблений з урахуванням правових позицій наведених Верховним Судом у постановах від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 12 січня 2021 року у справі № 524/5556/19, від 28 квітня 2021 року у справі № 234/7160/20, від 10 червня 2021 року у справі № 234/7159/20, від 18 червня 2021 року у справі № 234/8079/20.
Отже, враховуючи обставини укладення договору в електронній формі слід дійти висновку, що сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину.
Зміст кредитного договору вказує на те, що первісним кредитором було дотримано вимоги Закону України «Про споживче кредитування» щодо ознайомлення позичальника з умовами кредитування до підписання договору. Тому доводи апеляційної скарги в цій частині слід визнати безпідставними.
Таким чином, заявлені позовні вимоги є підтвердженими належними доказами у справі, на їх спростування учасниками справи не надано доказів, обраний позивачем спосіб захисту прав відповідає умовам договору та не суперечить вимогам чинного законодавства, а тому задоволення заявлених позовних вимог слід визнати обґрунтованим.
Колегія суддів звертає увагу, що в силу положень ст.ст. 13, 367 ЦПК України суд апеляційної інстанції здійснює перегляд рішення суду першої інстанції в межах доводів і вимог апеляційної скарги, та на підставі доказів наявних в матеріалах справи, поданих сторонами в порядку визначеному процесуальним законом.
Виходячи з вимог процесуального закону, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом. Всупереч вказаним положенням стороною відповідача не було надано жодних доказів на спростування заявлених позовних вимог. Разом з тим, апеляційна скарга переважно мотивована неповним з`ясуванням судом обставини справи в зв`язку з відсутністю доказів, що виходячи з наведених положень є обов`язком сторін у справі, зокрема відповідача, а повноваження суду стосуються оцінки наданих сторонами доказів.
Доводи апелянта щодо надмірно високої процентної ставки за користування кредитними коштами є безпідставними, оскільки ОСОБА_1 добровільно уклала договір про споживчий кредит, була ознайомлена з умовами такого договору, погодилась з ними шляхом накладання електронного підпису з одноразовим ідентифікатором.
Разом з тим, колегія суддів звертає увагу, що відповідачем не надано суду першої інстанції і не представлено апеляційному суду належних і допустимих доказів того, що відповідні кредитні кошти не були зараховані на його картковий рахунок, вказаний у договорі або доказів того, що вказаний картковий рахунок йому не належить.
Таким чином, колегія суддів вважає доведеною обставину отримання відповідачем грошових коштів у порядку та на умовах, що визначені укладеним кредитним договором і взяті на себе зобов`язання останнім не виконано, у передбачені в договорі строки грошові кошти та нараховані відсотки не повернула, у зв`язку з чим виникла заборгованість.
Враховуючи викладене, апеляційний суд вважає, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, обґрунтовано викладених в мотивувальній частині оскаржуваного рішення та не дають підстав для висновку про неправильне застосування судом першої інстанції норм матеріального і процесуального права, які призвели або могли призвести до неправильного вирішення справи.
Відповідно до ст. 375 ЦПК України суд апеляційної інстанції залишає апеляційну скаргу без задоволення, а судове рішення без змін, якщо визнає, що суд першої інстанції ухвалив судове рішення з додержанням норм матеріального і процесуального права.
Відповідно до положень пункту 2 частини 6 статті 19 ЦПК України ця справа є малозначною, а тому рішення у ній не підлягає касаційному оскарженню (пункт 2 частини 3 статті 389 ЦПК України).
На підставі викладеного і керуючись ст. 367, 374, 375, 381-382 ЦПК України, суд, - 

п о с т а н о в и в:
Апеляційну скаргу представника ОСОБА_1 – адвоката Немцевої Олени Леонідівни залишити без задоволення.
Заочне рішення Немирівського районного суду Вінницької області від 02 вересня 2025 року залишити без змін.
Постанова набирає законної сили з дня її прийняття, оскарженню у касаційному порядку не підлягає за винятками, передбаченими частиною 3 статті 389 ЦПК України.

Суддя-доповідач:     В.П. Рибчинський
Судді:       Л.О. Голота
Т.Б. Сало