Справа № 931/416/26
Провадження № 3-в/931/2/26

П О С Т А Н О В А 
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

11 вересня 2026 року селище Локачі

Суддя Локачинського районного суду Волинської області Масляна С.В., розглянувши клопотання представника ОСОБА_1 - адвоката Рущака Володимира Михайловича про розстрочення виконання постанови судді Локачинського районного суду Волинської області у справі про адміністративне правопорушення про притягнення ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за ч. 5 ст. 126 КУпАП,
ВСТАНОВИЛА:
Постановою Локачинського районного суду Волинської області від 04.08.2026 року, ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні правопорушення, передбаченого ч. 5 ст. 126 КУпАП та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 2400 (двох тисяч чотирьохсот) неоподатковуваних мінімумів доходів громадян, що становить 40 800 (сорок тисяч вісімсот) гривень з позбавленням права керування транспортним засобом на строк 5 (п`ять) років без оплатного вилучення транспортного засобу, яку було залишено без змін постановою Волинського апеляційного суду від 31 серпня 2026 року. 
08.09.2026 року представник ОСОБА_1 - Рущак В.М. звернувся до суду із заявою про розстрочку виконання постанови суду в частині сплати суми штрафу на 12 місяців, оскільки на даний час ОСОБА_1 не має можливості сплатити всю суму штрафу одним платежем. В обгрунтування даного клопотання пояснює, що на утриманні ОСОБА_1 перебуває батько ОСОБА_2 , який є особою з інвалідністю 2 групи, на підтвердження зазначеного додає витяг з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №23/25/1454/25 від 20.05.2025 року щодо ОСОБА_2 та копію свідоцтва про народження ОСОБА_1 . 
Дослідивши клопотання та додані до нього докази, приходжу до наступного висновку.
У відповідності до ст. 304 КУпАП, питання, пов`язані з виконанням постанови про накладення адміністративного стягнення, вирішуються органом (посадою особою), який виніс постанову. В даному випадку - Локачинським районним судом Волинської області.
Кодекс України про адміністративні правопорушення не містить положення, що регулює питання розстрочення штрафу. Водночас, подібну можливість надає засудженим Кримінальний кодекс України. Так, згідно з ч. 4 ст. 53 КК України з урахуванням майнового стану особи суд може призначити штраф із розстрочкою виплати певними частинами строком до одного року.
Згідно практики Європейського суду з прав людини, під дію кримінального аспекту ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод підпадають порушення Правил дорожнього руху, у відношенні яких передбачено накладення штрафу чи обмеження у праві керування автомобілем («Лутц проти Німеччини» (Lutz v. Germany), п.182).
Враховуючи, що санкцією ч. 5 ст. 126 КУпАП передбачено стягнення у виді штрафу розміром 40800 гривень, вказана справа про адміністративне правопорушення підпадає під дію кримінального аспекту ст. 6 Конвенції з прав людини і основоположних свобод. Таким чином, становище правопорушника не може бути гіршим, ніж засудженого, бо інакше право на справедливий суд для людини забезпечити неможливо.
Відповідно до ч. 1 ст. 33 Закону України "Про виконавче провадження" за наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим (хвороба сторони виконавчого провадження, відрядження сторони виконавчого провадження, стихійне лихо тощо), сторони мають право звернутися до суду, який видав виконавчий документ, із заявою про відстрочку або розстрочку виконання рішення. Рішення про розстрочку виконується в частині та у строки, встановлені цим рішенням.
Судом з матеріалів справи встановлено, що ОСОБА_1 має важкі життєві обставини та офіційно не працевлаштований.
Так, відповідно до витягу з рішення експертної команди з оцінювання повсякденного функціонування особи №23/25/1454/25 від 20.05.2025 року батьку ОСОБА_1 - ОСОБА_2 встановлено другу групу інвалідності.
З огляду на наведене, враховуючи майнове становище ОСОБА_1 , розмір штрафу, який призначається судом як адміністративне стягнення та, який, в свою чергу, є достатньо великим у порівнянні з встановленим в Україні мінімальним прожитковим мінімумом, суд вважає, що сплата ОСОБА_1 штрафу в розмірі 40800 гривень одним платежем становитиме для нього надмірний тягар, а тому, керуючись ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод та ч. 4 ст. 53 КК України, приходить до висновку, що заява про розстрочку виконання постанови суду в частині сплати штрафу підлягає до задоволення та вважає за можливе розстрочити виплату штрафу на 12 місяців рівними частинами.
Керуючись ст. 284, 304 КУпАП, ч. 4 ст. 53 КК України, суддя

П О С Т А Н О В И Л А:
Заяву задовольнити.
Розстрочити ОСОБА_1 виплату суми штрафу, накладеного постановою Локачинського районного суду Волинської області від 04 серпня 2026 року справа № 931/416/26 (провадження № 3/931/150/26), у розмірі 40800 (сорок тисяч вісімсот) гривень на строк 12 (дванадцять) місяців з внесенням оплати штрафу по 3400 (три тисячі чотириста) гривень щомісячно до 15 числа, перший платіж внести до 15 жовтня 2026 року, а останній до 15 вересня 2027 року.
Зобов`язати ОСОБА_1 повідомляти суд про сплату відповідної частини штрафу, шляхом пред`явлення відповідного документу (квитанції) щомісячно.
Перебіг строку давності виконання постанови в частині адміністративного стягнення у вигляді штрафу зупинити до закінчення строку відстрочки.
Після сплину строку, на який відстрочено виконання постанови, у разі не сплати штрафу особою, яка притягнута до адміністративної відповідальності, постанову звернути до примусового виконання у загальному порядку.
Постанова набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.
Апеляційну скаргу може бути подано до Волинського апеляційного суду через Локачинський районний суд Волинської області протягом десяти днів з дня винесення постанови.
Суддя Локачинського районного суду С. В. Масляна