Справа № 442/1297/26
Провадження № 2/452/1275/2026

З А О Ч Н Е Р І Ш Е Н Н Я
Іменем України

17 серпня 2026 року   м.Самбір

Самбірський міськрайонний суд Львівської області в складі:
головуючої судді Бікезіної О.В.,
за участю секретаря судового засідання Кухар О.П.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в порядку спрощеного позовного провадження цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості,

В С Т А Н О В И В:

Представник позивача ТОВ «Таліон Плюс» - Шох І.В. звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з ОСОБА_1 заборгованість за договором кредитної лінії №508740268 від 8 листопада 2024 року у сумі 25789 грн. 53 коп., судовий збір у сумі 2662 грн. 40 коп. та витрати на професійну правничу допомогу у сумі 5000 грн.
В обґрунтування заявлених вимог посилається на те, що 8 листопада 2024 року Товариство з обмеженою відповідальністю «Манівео швидка фінансова допомога» (далі - ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога») та ОСОБА_1 в електронній формі з використанням електронного підпису одноразовим ідентифікатором уклали договір кредитної лінії №508740268. На підставі цього договору відповідачу надано кредит у розмірі 8500 грн. на умовах строковості, зворотності та платності. ТзОВ «Манівео швидка фінансова допомога» виконало свої зобов`язання за вказаним договором, перерахувавши відповідачу грошові кошти у розмірі 8500 грн. на її банківську картку № НОМЕР_1 . Проценти та вартість послуг за користування кредитними коштами передбачено розділом 8 договору. Загальна сума заборгованості за кредитним договором становить 25789 грн. 53 коп., з яких: заборгованість по кредиту - 8499 грн. 20 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 17290 грн. 33 коп.
На підставі договору факторингу №МВ-ТП/21 від 11 лютого 2025 року, право вимоги за вищевказаним кредитним договором перейшло до Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» (далі - ТОВ «Таліон Плюс»).
Внаслідок порушення ОСОБА_1 умов договору, неповернення кредитних коштів у встановлені договором строки, а також несплати процентів, заборгованість відповідача за договором кредитної лінії №508740268 від 8 листопада 2024 року становить 25789 грн. 53 коп. З огляду на наведені обставини позивач просить стягнути з відповідача зазначений розмір заборгованості, а також судові витрати, що складаються з 2662 грн. 40 коп. сплаченого судового збору та 5000 грн. витрат на професійну правничу допомогу.
За відомостями відділу обліку та моніторингу інформації про реєстрацію місця проживання Західного міжрегіонального управління Державної міграційної служби від 23 лютого 2026 року, які надійшли до Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області 11 березня 2026 року, ОСОБА_1 зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 .
Ухвалою судді Дрогобицького міськрайонного суду Львівської області від 11 березня 2026 року матеріали позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості направлено за територіальною юрисдикцією (підсудністю) до Самбірського міськрайонного суду Львівської області.
Ухвалою судді Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 2 квітня 2026 року позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у даній справі та призначено розгляд справи за правилами спрощеного позовного провадження з повідомленням (викликом) сторін; відповідачу запропоновано у визначений судом строк подати заяву із запереченнями проти розгляду справи в порядку спрощеного позовного провадження та надати відзив на позовну заяву.
У судове засідання представник позивача не з`явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, просив розглянути справу без його участі, позовні вимоги підтримує в повному обсязі, проти заочного розгляду справи не заперечує.
Відповідач ОСОБА_1 який належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, в порядку п. 3) ч. 8 ст. 128 ЦПК України, у судове засідання не з`явився, про поважні причини неприбуття суд не повідомив, відзив на позов не надав.
Зважаючи на те, що в матеріалах справи достатньо доказів для розгляду справи без участі відповідача, судом, зі згоди позивача, прийнято рішення про розгляд справи в заочному порядку, на підставі наявних доказів, що відповідає положенням ст. 280, 281 ЦПК України.
Ухвалою Самбірського міськрайонного суду Львівської області від 17 серпня 2026 року прийнято рішення про проведення заочного розгляду справи.
Відповідно до ч. 2 ст. 247 ЦПК України, у разі неявки в судове засідання всіх учасників справи чи в разі якщо відповідно до положень цього Кодексу розгляд справи здійснюється судом за відсутності учасників справи, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу
Частиною четвертою статті 268 ЦПК України передбачено, що у разі неявки всіх учасників справи у судове засідання, яким завершується розгляд справи, або у разі розгляду справи без повідомлення (виклику) учасників справи, суд підписує рішення (повне або скорочене) без його проголошення.
У частині п`ятій статті 268 ЦПК України зазначено, що датою ухвалення рішення є дата його проголошення (незалежно від того, яке рішення проголошено повне чи скорочене). Датою ухвалення рішення, ухваленого за відсутності учасників справи, є дата складення повного судового рішення.
Отже, враховуючи наведені вище вимоги процесуального закону, датою ухвалення судом судового рішення в даній справі, призначеній до розгляду на 10 серпня 2026 року, є дата складення повного судового рішення 17 серпня 2026 року.
Суд, дослідивши матеріали цивільної справи, з`ясувавши всі обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об`єктивно оцінивши докази, що мають значення для вирішення справи по суті, встановивши такі фактичні дані та відповідні їм правовідносини, приходить до наступного висновку.
Встановлено, що 8 листопада 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 укладено договір кредитної лінії №508740268, за умовами якого кредитодавець зобов`язується надати позичальникові кредит на суму 8500 грн. на умовах строковості, зворотності, платності, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти за користування кредитом, відповідно до умов, зазначених у цьому договорі, додатках до нього та Правилах надання грошових коштів у позику, в тому числі на умовах фінансового кредиту ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога».
З метою підписання договору, а також підтвердження ознайомлення з правилами та іншими документами, відповідачу було надано одноразовий ідентифікатор.
Кредитодавець надає позичальнику перший транш за Договором у розмірі, що дорівнює загальному розміру кредиту 8 листопада 2024 року (що є датою надання кредиту). Другий та решта траншів за Договором можуть бути надані позичальнику протягом дисконтного періоду кредитування на умовах, передбачених цим Договором (п.2.3-2.4 Договору).
На момент укладення цього Договору строк дисконтного періоду кредитування складає 30 днів від дати отримання позичальником першого траншу (п.3.1 Кредитного договору).
Згідно з п 8.3. Договору базова процентна ставка складає 0,98 відсотків в день від суми залишку кредиту, яка знаходиться у позичальника за кожний день користування ним, становить 357,70 відсотків річних.
Відповідно до п. 8.6. Договору для суми Кредиту отриманої за першим Траншем, що вказана в п. 2.3. Договору, за перші 30 днів Дисконтного періоду та без повного дострокового повернення всієї суми Кредиту протягом Дисконтного періоду, орієнтовна загальна вартість Кредиту складе 11424 грн. 00 коп. (одинадцять тисяч чотириста двадцять чотири грн. нуль коп.) та буде включати в себе загальні витрати за Кредитом у вигляді процентів за користування Кредитом у розмірі 2499 грн. 00 коп., Комісію за надання кредиту у розмірі 425 грн 00 коп. та суму Кредиту у розмірі 8500 грн. 00 коп.. Орієнтовна реальна річна процентна ставка, розрахована згідно методики Національного банку України, з припущення користування Кредитом протягом Дисконтного періоду зі сплатою процентів за Базовою ставкою, розрахована згідно методики Національного банку України, складе 3549,14 відсотків річних. Денна процентна ставка, за методикою розрахунку передбаченою частиною 4 статті Сторінка 16 із 28 8 Закону, розраховується наступним чином: (загальні витрати за користування сумою першого Траншу за весь строк кредитування: 152530,80 грн) / (сума першого Траншу за Договором: 8500 грн 00 коп.) / (строк кредитування: 1826 днів) ? 100% = 0,98 відсотків в день.
Відповідно до п.5.1 Договору кожен окремий Транш за цим Договором надається Позичальнику шляхом ініціювання кредитового переказу грошових коштів з рахунку Кредитодавця, на рахунок Позичальника, використовуючи реквізити Платіжної картки 4441-11XX-XXXX-3519, що відбувається не пізніше ніж протягом 3 (трьох) банківських днів з моменту укладення Договору чи ініціювання отримання чергового Траншу за Договором.
Кінцева дата повернення (виплати) кредиту 8 грудня 2029 року. Кредитодавець має право вимагати від позичальника повернення суми кредиту, процентів за користування кредитом та виконання усіх інших зобов`язань, передбачених цим договором. У разі затримання позичальником сплати процентів за користування кредитом щонайменше на один місяць кредитодавець має право вимагати повернення споживчого кредиту, строк виплати якого ще не настав, в повному обсязі, шляхом повідомлення позичальника про дострокове припинення договору (п.7.3, 9.1.1.1, 9.1.1.7 Договору).
Пунктом 14.2 Договору визначено, що сторони дійшли згоди, що у всіх відносинах між позичальником та кредитодавцем в якості підпису позичальника буде використовуватись електронний підпис одноразовим ідентифікатором, відповідно до Правил та Закону України «Про електронну комерцію», що має таку саму юридичну силу як і власноручний підпис.
Договір містить реквізити сторін, зокрема дані позичальника, а саме: ПІБ позичальника, його місце проживання, паспортні дані, податковий номер, електронна адреса, номер телефону, а також електронний підпис одноразовим ідентифікатором (одноразовим паролем).
Між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та ТОВ «Таліон Плюс» 11 лютого 2025 року укладено договір факторингу №МВ-ТП/21, відповідно до якого до ТОВ «Таліон Плюс» перейшло право грошової вимоги до відповідача за Договором кредитної лінії №508740268 від 8 листопада 2024 року.
Згідно з п. 2.1. Договору факторингу №МВ-ТП/21, клієнт зобов`язується відступити фактору право вимоги, зазначені у відповідних реєстрах прав вимоги, а фактор зобов`язується їх прийняти та передати грошові кошти в розпорядження клієнта за плату на умовах, визначених цим договором.
Відповідно до п. 8.1 Договору факторингу, цей договір набуває чинності з моменту його укладення та діє до кінця календарного року (до 31 грудня включно), в якому його було укладено, але у будь-якому разі до моменту повного виконання сторонами всіх взятих на себе зобов`язань за ним.
Відповідно до Реєстру прав вимоги від 11 лютого 2025 року до Договору факторингу №МВ-ТП/21 від 11 лютого 2025 року, ТОВ «Таліон Плюс» набуло права грошової вимоги до відповідача ОСОБА_1 згідно договору кредитної лінії №508740268 від 8 листопада 2024 року на суму 18211 грн. 95 коп.
Із розрахунку заборгованості ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» за кредитним договором №508740268 від 8 листопада 2024 року, видно про те, що відповідач взятих на себе зобов`язань належним чином не виконав, відсотки за користуванням кредиту не сплатив, у зв`язку із чим станом на 11 лютого 2025 року заборгованість відповідача складає 18211 грн. 95 коп., з яких: 8499 грн. 20 коп. - заборгованість по тілу кредиту,
5463 грн. 15 коп. - заборгованість по відсотках за користування кредитом, 4249 грн. 60 коп. - неустойка.
Із до розрахунку заборгованості ТОВ «Таліон Плюс» за кредитним договором №508740268 від 8 листопада 2024 року, видно про те, що відповідач взятих на себе зобов`язань належним чином не виконав, відсотки за користуванням кредиту не сплатив, у зв`язку із чим станом на 3 липня 2025 року заборгованість відповідача складає 30039 грн.
13 коп., з яких: заборгованість за тілом кредиту – 8499 грн. 33 коп., заборгованість за відсотками – 17290 грн. 33 коп., та 4249 грн. 60 коп. - неустойка.
Із відповіді АТ «Універсал Банк» №БТ/Е-16158 від 23 квітня 2026 видно, про те, що в банку на ім`я ОСОБА_1 емітувалась платіжна картка № НОМЕР_2 . За вказаний період була виявлена операція по надходженню грошових коштів у сумі 8500 грн. через сервіс іншого банку, а саме 8 листопада 2024 року.
Всупереч умовам кредитного договору, а також вимог ст. ст. 509, 526, 1054 ЦК України, відповідач ОСОБА_1 своїх зобов`язань не виконав, у зв`язку з чим позивач звернувся до суду з позовом про стягнення заборгованості за кредитним договором.
Вирішуючи спір суд виходить з таких мотивів та норм права.
Суд встановив, що спірні правовідносини, які виникли між сторонами, регулюються загальними положення ЦК України про зобов`язання та параграфом 2 Глави 71 ЦК України "Кредит".
Вирішуючи спір, суд виходить з таких мотивів та норм права.
Відповідно до ч. 1 ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Згідно зі ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.
Позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначеній родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлений договором (ч. 1 ст. 1049 ЦК України).
Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
А згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).
У відповідності до ч. 1 ст. 13 Закону України "Про споживче кредитування" договір був укладений в письмовій формі у вигляді електронного документа, створеного згідно з вимогами, визначеними Законом України "Про електронні документи та електронний документообіг", а також з урахуванням особливостей, передбачених Законом України "Про електронну комерцію".
Згідно зі ст. 12 Закону України "Про електронну комерцію" електронний правочин має бути підписаний сторонами, моментом його підписання є використання,- в тому числі електронного підпису одноразовим ідентифікатором.
На підставі безпосередньо досліджених та оцінених наявних у справі доказів суд встановив факт укладення 8 листопада 2024 року між ТОВ «Манівео швидка фінансова допомога» та відповідачем ОСОБА_1 договору кредитної лінії №508740268, відповідно до якого відповідач зобов`язувався повернути кредит в строки, визначені цим договором та сплатити відсотки, в поряду та на умовах цього договору, так і факт його неналежного виконання відповідачем.
Підписанням договору відповідач підтвердив, що він ознайомлений з усіма його істотними умовами та йому була надана вся інформація, передбачена вимогами чинного законодавства.
Відповідач ОСОБА_1 підписав паспорт споживчого кредиту, в якому зазначено основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту, порядок повернення кредиту тощо.
Добровільно таку заборгованість відповідач не погасив.
Будь-яких доказів на спростування вказаного розрахунку заборгованості відповідачем не надано, а відтак суд такий приймає до уваги.
Відповідно до ч. 1 ст. 81 ЦПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, крім випадків, встановлених цим Кодексом.
Згідно з вимогами ст. 89 ЦПК України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному, об`єктивному та безпосередньому дослідженні наявних у справі доказів. Жодні докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили. Суд надає оцінку як зібраним у справі доказам в цілому, так і кожному доказу (групі однотипних доказів), який міститься у справі, мотивує відхилення або врахування кожного доказу (групи доказів).
Позивач ТОВ «Таліон Плюс» надав суду належні, допустимі та достатні докази на підтвердження позовних вимог.
Враховуючи те, що суд встановив факт укладення кредитного договору, отримання відповідачем коштів за цим договором та факт їх неповернення відповідачем у відповідності до умов вказаних у договорі та у строки визначені сторонами, а також доведено, що відповідач був повідомлений про умови кредитування, то суд дійшов висновку про підставність позову щодо стягнення суми заборгованості за кредитним договором.
Розрахунок суми заборгованості відповідає умовам кредитного договору, відображає наявність обґрунтованої заборгованості і доказів зворотного відповідач суду не надав.
Позивач просить стягнути з відповідача на його користь заборгованість за кредитним договором у сумі 25789 грн. 53 коп., з яких: заборгованість по кредиту - 8499 грн. 20 коп.; заборгованість по процентам за користування кредитом - 17290 грн. 33 коп.
За таких обставин, суд дійшов висновку, що позивач довів обставини, на які він посилався як на підставу в частині своїх вимог до відповідача ОСОБА_1 , такі не спростовані відповідачем, доказів належного виконання ним кредитного Договору щодо повернення отриманих кредитних коштів та відсотків суду не подав, а тому суд дійшов висновку, що позов підлягає до повного задоволення.
Розподіл судових витрат.
Судові витрати в цій справі, відповідно до ч. 1 ст. 133 ЦПК України, складаються з судового збору та витрат на професійну правничу допомогу.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.
За подання позову позивач сплатив судовий збір в розмірі 2662 грн. 40 коп.
Враховуючи те, що позов задоволено повністю, тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені ним і документально підтверджені судові витрати в розмірі 2662 грн. 40 коп.
Щодо витрат на професійну правову допомогу, то в позовній заяві позивач просив стягнути такі з відповідача в розмірі 5000 грн.
Статтею 15 ЦПК України передбачено, що учасники справи мають право користуватися правничою допомогою. Представництво у суді як вид правничої допомоги здійснюється виключно адвокатом (професійна правнича допомога), крім випадків, встановлених законом.
Між ТОВ "Таліон Плюс" та адвокатським об`єднанням "Ліга Юридичних Технологій та Інновацій" 2 грудня 2024 року укладено Договір про надання правової допомоги №5.
Згідно з ч. 1 ст. 137 ЦПК України, витрати, пов`язані з правничою допомогою адвоката, несуть сторони, крім випадків надання правничої допомоги за рахунок держави.
Відповідно до вимог ч. 2 ст. 137 ЦПК України, за результатами розгляду справи витрати на правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат: 1) розмір витрат на правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката визначаються згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою; 2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч.3 ст.137 ЦПК України).
Відповідно до ч. 8 ст. 141 ЦПК України розмір витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо).
Відповідно до п. 1, 2 ч. 3 ст. 141 ЦПК України, при вирішенні питання про розподіл судових витрат суд враховує: чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, в тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес.
Відповідно до закріпленого на законодавчому рівні принципу співмірності, розмір витрат на послуги адвоката при їхньому розподілі визначається з урахуванням складності справи, часу, витраченого адвокатом на надання правничої допомоги, обсягу наданих послуг та виконаних робіт, ціни позову, а також значення справи для сторони.
Ґрунтуючись на вказаному принципі, при здійсненні дослідження та оцінки наданих сторонами доказів суд враховує, зокрема, пов`язаність витрат на правову допомогу з розглядом справи, обґрунтованість витрат, їхню пропорційність до предмета спору, а також виходить з критеріїв: їхньої реальності (тобто встановлення їхньої дійсності та необхідності); розумності їхнього розміру (виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін).
Отже, суд може зменшити розмір понесених витрат на правничу допомогу, якщо обсяг робіт і час, витрачений на підготовку документів, є явно неспівмірним із складністю виконаних адвокатом робіт.
Також, Велика Палата Верховного Суду у постанові від 12.05.2020 (справа №904/4507/18) вказує на те, що при визначенні суми відшкодування судових витрат суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (п. 21 додаткової постанови Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 755/9215/15-ц).
На підтвердження розміру понесених судових витрат на правничу допомогу в розмірі 5000 грн. позивач подав такі докази: Договір про надання правової допомоги №5 від 2 грудня 2024 року; Додаткову угоду №2555 від 26 грудня 2025 року до Договору про надання правової допомоги №5 від 2 грудня 2025 року; Акт приймання-передачі наданих послуг від 26 грудня 2025 року згідно з яким вказано послуги за підготовку до розгляду справи на суму 5000 грн.
Наведені вище послуги та витрати на правничу допомогу позивача підтверджені належними та допустимими доказами. При цьому, такі послуги відповідають умовам договору про надання правничої допомоги, витрати на професійну правничу допомогу на вказану суму відповідають критерію реальності таких витрат, співмірності та розумності їхнього розміру.
Клопотань про зменшення витрат на оплату правничої допомоги адвоката від відповідача не надходило.
Відтак, суд дійшов висновку що заявлений розмір судових витрат на професійну правничу допомогу підлягає до задоволення.
Керуючись ст. ст. 2, 10, 12, 13, 19, 43, 44, 49, 76-83, 133, 141, 258, 259, 263-265, 273, 274-279, 280-282, 354, 355 ЦПК України, суд,

У Х В А Л И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості – задовольнити повністю. 
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» заборгованість за договором кредитної лінії №508740268 від 8 листопада 2024 року у сумі 25789 (двадцять п`ять тисяч сімсот вісімдесят дев`ять) грн. 53 коп.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» понесені витрати на сплату судового збору у розмірі 2662 (дві тисячі шістсот шістдесят дві) грн. 40 коп. та 5000 (п`ять тисяч) грн. витрат на професійну правничу допомогу.
Заочне рішення може бути переглянуте судом, що його ухвалив, за письмовою заявою відповідача. Заяву про перегляд заочного рішення може бути подано відповідачем до Самбірського міськрайонного суду Львівської області протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Рішення може бути оскаржено позивачем до Львівського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Заочне рішення набирає законної сили, якщо протягом строків, встановлених ЦПК України, не подані заява про перегляд заочного рішення або апеляційна скарга, або якщо рішення залишено в силі за результатами апеляційного розгляду справи.
Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Таліон Плюс» місцезнаходження: 14017, Чернігівська область, м. Чернігів, вул. Жабинського, будинок 13, ідентифікаційний код юридичної особи в Єдиному державному реєстрі підприємств і організацій України 39700642.
Відповідач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , адреса реєстрації: АДРЕСА_1 , реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_3 .
Судове рішення складено 17 серпня 2026 року.

Головуюча суддя