Справа № 589/1754/26 
Провадження № 2/589/2197/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 серпня 2026 року | м. Шостка

Шосткинський міськрайонний суд Сумської області у складі:
головуючого судді Прачук О. В.,
з участю секретаря судового засідання Носовської В.Ю.,
розглянувши у відкритому підготовчому судовому засіданні в залі суду в місті Шостка цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до Середино-Будської міської ради 
-про визнання права власності за набувальною давністю на нерухоме майно,-

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернулась до суду з вказаним позовом, мотивуючи свої вимоги тим, що з 2015 року є користувачем будинку АДРЕСА_1 . За час проживання у будинку, позивачка зробила капітальний ремонт помешкання, господарських будівель та споруд, користується земельною ділянкою, сплачує комунальні послуги. У вказаному будинку позивачка проживала разом з чоловіком та дітьми. Весь цей час ОСОБА_1 помилково вважала, що володіє будинком на правових підставах, оскільки власник будинку – ОСОБА_2 продав будинок ОСОБА_3 , який в свою чергу подарував його позивачці. Однак, після отримання довідки з селищної ради, позивачці стало відомо, що дійсним власником будинку, яким вона користується більше 10 років є ОСОБА_4 , який помер у червні 2006 року. Таким чином, починаючи з 2015 року позивач відкрито, добросовісно та безперервно володіє та користується житловим будинком, здійснює поточний ремонт, обробляє земельну ділянку. Тобто протягом 10 років виконує всі права та обв`язки власників будинку, але без будь-яких правових підстав. Посилаючись на вказане, просить встановити факт належності їй на праві власності за набувальною давністю на нерухоме майно – будинок АДРЕСА_1 з господарськими будівлями та спорудами.
В підготовче судове засідання позивач не з`явилась, її представник – адвокат Островська Г.В. надала до суду заяву про розгляд справи без участі сторони позивача, позовні вимоги підтримує в повному обсязі. 
Представник Середино-Будської міської ради у підготовче судове засідання також не з`явився, надав суду заяву про розгляд справи без участі представника, проти позовних вимог не заперечують. 
У відповідності до ч. 3 ст. 200 ЦПК України, за результатами підготовчого провадження суд ухвалює рішення у випадку визнання позову відповідачем.
Суд, з`ясувавши всі обставини справи та перевіривши їх доказами, оцінивши належність, допустимість, достовірність кожного доказу окремо, а також достатність і взаємозв`язок доказів у їх сукупності, приходить до наступного.
Згідно вимог ч. 1 ст.4 ЦПК України кожна особа має право у порядку, встановленому цим Кодексом, звернутися до суду за захистом своїх порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів.
Відповідно до ч. 1 ст. 15, ч. 1 ст. 16 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.
Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: 1) визнання права; 2) визнання правочину недійсним; 3) припинення дії, яка порушує право; 4) відновлення становища, яке існувало до порушення; 5) примусове виконання обов`язку в натурі; 6) зміна правовідношення; 7) припинення правовідношення; 8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; 9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди; 10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.
Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом чи судом у визначених законом випадках.
Згідно ст. 41 Конституції кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю, результатами своєї інтелектуальної, творчої діяльності. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.
Згідно ч. 1 ст. 317 ЦК України власникові належать права володіння, користування та розпоряджання своїм майном.
Згідно ч. 1 ст. 321 ЦК України право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.
Згідно ч. 1 ст. 179 ЦК України річчю є предмет матеріального світу, щодо якого можуть виникати цивільні права та обов`язки.
З довідки Зноб-Новгородської селищної ради № 42 від 31.03.2026 вбачається, що ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрована в АДРЕСА_2 , фактично проживає з березня 2015 року з сім`єю за адресою: АДРЕСА_1 . За час проживання позивач зробила капітальний ремонт будинку, господарських будівель та споруд, користується земельною ділянкою, не допускає забур`янення, вирощує овочі для родини та підсобного господарства. В будинку позивач проживає разом з чоловіком та дітьми. Діти відвідують навчальний заклад в Зноб- Трубчевському. (а.с.11)
Згідно виписки з погосподарської книги за № 43 від 31.03.2026 року вбачається, що ОСОБА_5 є користувачем будинку АДРЕСА_1 (Зноб-Новгородської селищної ради). Головою домогосподарства значиться ОСОБА_4 , який помер ІНФОРМАЦІЯ_2 . (а.с.12)
Як вбачається з письмового договору купівлі - продажу від 20 травня 2009 року, ОСОБА_2 продав будинок ОСОБА_3 . Вказаний договір не посвідчений нотаріально та не містить навіть адреси нерухомого майна, яке є об`єктом продажу. (а.с.13)
Згідно розписки від 25.12.2014 ОСОБА_3 , подарував домоволодіння АДРЕСА_1 разом з земельною ділянкою ОСОБА_1 . Вказаний правочин дарування нерухомого майна також не посвідчений нотаріально. (а.с.14)
Відповідно до довідки ТОВ «ЕНЕРА СУМИ» № 36/44 від 01.10.2025 на ім`я ОСОБА_1 відкритий особовий рахунок для сплати за електроенергію та укладено договір на постачання електроенергії з 22.05.2015 року. (а.с.16,17)
З технічного паспорта вбачається, що за адресою: АДРЕСА_1 розташований будинок садибного типу з господарськими будівлями та спорудами. (а.с.18-21)
Відповідно до листа в.о. завідувача Першої шосткинської державної нотаріальної контори № 462/01-16 від 07.05.2026, після померлого у червні 2006 року ОСОБА_4 спадкова справа не заводилась, спадкоємці для прийняття спадщини в нотаріальну контору не звертались. (а.с.32,33)
Статтею 328 ЦК України передбачено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.
Згідно ч. 1 ст. 344 ЦК України особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п`яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не встановлено цим Кодексом. При цьому, за приписами ч. 4 даної статті право власності за набувальною давністю на нерухоме майно, транспортні засоби, цінні папери набувається за рішенням суду.
Виходячи зі змісту вказаної статті, обставинами, які мають значення для справи і які повинен довести позивач, є: можливість майна бути об`єктом набувальної давності; добросовісність володіння; відкритість володіння; давність та безперервність володіння; відсутність інших осіб, які претендують на майно; відсутність титулу (підстави) у позивача для володіння майном та набуття права власності.
За набувальною давністю може бути набуто право власності на нерухоме майно, яке не має власника, або власник якого невідомий, або власник відмовився від права власності на належне йому нерухоме майно та майно, що придбане добросовісним набувачем і у витребуванні якого його власнику було відмовлено.
Відповідно до п. 11 постанови пленуму ВССУ «Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав» від 07.02.2014 № 5 право власності за набувальною давністю може бути набуто на майно, яке належить на праві власності іншій особі (а не особі, яка заявляє про давність володіння), а також на безхазяйну річ. Отже, встановлення власника майна або безхазяйності речі є однією з обставин, що має юридичне значення, і підлягає доведенню під час ухвалення рішення суду .
Ознаки добросовісної поведінки особи, яка заволоділа чужим майном, визначено у статтях 12, 388 ЦК. Так, ч. 5 ст. 12 ЦК встановлює презумпцію добросовісної поведінки особи. Відповідно до ст. 388 ЦК володіння вважається добросовісним, коли особа на момент заволодіння не знала і не могла знати про те, що володіння нею майном є незаконним.
Пасивна поведінка власника щодо свого майна, яке перебуває в іншої особи, відсутність претензій чи вимог до володільця про повернення майна, той факт, що власник тривалий час обходився без нього, не виявляв зацікавленості до нього усе це має розумітися як втрата інтересу та відмова від права власності.
Згідно ч.1-3 ст.321 ЦК України право власності та інші речові права на нерухомі речі, обтяження цих прав, їх виникнення, перехід і припинення підлягають державній реєстрації. Державна реєстрація прав на нерухомість є публічною, здійснюється відповідним органом, який зобов`язаний надавати інформацію про реєстрацію та зареєстровані права в порядку, встановленому законом. Відмова у державній реєстрації права на нерухомість, ухилення від реєстрації, відмова від надання інформації про реєстрацію можуть бути оскаржені до суду.
Статтею 2 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень» визначено, що державна реєстрація речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень - офіційне визнання і підтвердження державою фактів набуття, зміни або припинення речових прав на нерухоме майно, обтяжень таких прав шляхом внесення відповідних відомостей до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно.
Згідно п.1 ч.1 ст.4 Закону України «Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень "обов`язковій державній реєстрації підлягають речові права та обтяження на нерухоме майно, розміщене на території України, що належить фізичним та юридичним особам, державі в особі органів, уповноважених управляти державним майном, іноземцям та особам без громадянства, іноземним юридичним особам, міжнародним організаціям, іноземним державам, а також територіальним громадам в особі органів місцевого самоврядування, а саме: 1) право власності на нерухоме майно (яке є в наявності).
Відповідно до ч. 4, 7 ст. 8 Закону України «Про компенсацію за пошкодження та знищення окремих категорій об`єктів нерухомого майна внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України, та Державний реєстр майна, пошкодженого та знищеного внаслідок бойових дій, терористичних актів, диверсій, спричинених збройною агресією Російської Федерації проти України» № 2923-ІХ від 23.02.2023 р. розмір компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна визначається щодо кожного отримувача компенсації та кожного знищеного об`єкта нерухомого майна окремо, виходячи із загальної площі знищеного об`єкта нерухомого майна та вартості 1 квадратного метра площі знищеного об`єкта нерухомого майна. Визначення вартості 1 квадратного метра площі знищеного об`єкта нерухомого майна здійснюється у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України в Порядку надання компенсації за знищені об`єкти нерухомого майна.
Відповідно до ч. 7 ст. 4 Закону України № 2923-ІХ від 23.02.2023 р. до заяви про надання компенсації за знищений об`єкт нерухомого майна додаються: щодо знищеного об`єкта нерухомого майна, визначеного підпунктом "а" пункту 4 частини першої статті 1 цього Закону, у разі якщо отримувачем компенсації є власник об`єкта нерухомого майна, - копія документа, що підтверджує право власності на об`єкт нерухомого майна (крім випадків, якщо право власності на відповідний об`єкт нерухомого майна зареєстровано в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно).
Згідно зі статтею 349 ЦК України, право власності на майно припиняється у разі його знищення. 
Відповідно до статті 5 ЦПК України застосовуваний судом спосіб захисту цивільного права має відповідати критерію ефективності. Тобто цей спосіб має бути дієвим, а його реалізація повинна мати наслідком відновлення порушених майнових або немайнових прав та інтересів управомоченої особи. 
З наведеного вбачається, що позивач добросовісно, відкрито, тобто очевидно для всіх третіх осіб, та безперервно володіла даним об`єктом нерухомого майна протягом 10 років.
Доказів, спростовуючих викладене, суду не надано.
Зважаючи на вищевикладене, суд приходить до висновку про можливість встановити факт належності ОСОБА_1 нерухомого майна на праві власності за набувальною давністю.

Керуючись ст.ст.4, 5, 10, 263, 264, 265, 273, 354 ЦПК України, суд, - 

УХВАЛИВ:

Позов – задовольнити.
Встановити факт належності ОСОБА_1 ( ІНФОРМАЦІЯ_3 , РНОКПП НОМЕР_1 , зареєстрованої за адресою: АДРЕСА_2 ) на праві власності за набувальною давністю домоволодіння, а саме: житлового будинку АДРЕСА_1 , позначеного на плані А, загальною площею 68,6 кв.м. та який складається з коридору 1, площею 4,3 кв.м., 2 - санвузла, площею 3,4кв.м., З - кухні, площею 10,00 кв.м., 4 - житлової кімнати, площею 10,5 кв.м., 5 - житлової кімнати, площею 16,3 кв.м., 6 - житлової кімнати, площею 7,2 кв.м., 7 - житлової кімнати, площею 9,1кв.м., І - веранда, площею 7,8 кв.м., з господарськими будівлями та спорудами: а - прибудова, площею 8,4кв.м., Б - сарай, площею 35,3кв.м., В - сарай, площею 21,8кв.м., Г-гараж, площею 13,1кв.м., Д- навіс, площею 9,0кв.м., Е- навіс, площею 11,2 кв.м., К- навіс, площею 16,5кв.м., Л - літня кухня, площею 13,1 кв.м., Пг - погріб, площею 10,5кв.м., №1 - ворота з хвірткою, площею 4,0 пог. м., №2 - огорожа, площею 20,0 пог.м., №3 - огорожа, площею 16,0 пог.м., розташованих за адресою: АДРЕСА_1 .
Рішення суду може бути оскаржено до Сумського апеляційного суду шляхом подання апеляційної скарги протягом тридцяти днів з дня його складення. 
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо таку скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 

Суддя Шосткинського міськрайонного суду
Сумської області       О.В.Прачук