ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ ОКРУЖНИЙ АДМІНІСТРАТИВНИЙ СУД  РІШЕННЯ ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 серпня 2026 року | Справа № 160/10036/26

Дніпропетровський окружний адміністративний суд у складі головуючого судді Калугіної Н.Є., розглянувши за правилами спрощеного позовного провадження без повідомлення учасників справи (у письмовому провадженні) адміністративну справу за позовом Приватного акціонерного товариства "ПОЛТАВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" до Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків про визнання протиправним та скасування податкового повідомлення-рішення, - 
В С Т А Н О В И В:
Позивач звернувся до Дніпропетровського окружного адміністративного суду з позовом, в якому просить суд:
- визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків №000/200/5001 від 24.03.2026 року.
В обґрунтування позовних вимог позивач зазначив, що податкове повідомлення-рішення прийняте контролюючим органом без урахування усіх обставин. Зокрема, на думку позивача, під час проведення перевірки він надав усі первинні документи, що підтверджують реальність фінансово-господарських операцій з контрагентами, тому висновки контролюючого органу, викладені в акті перевірки, не відповідають обставинам даної справи. 
Дніпропетровський окружний адміністративний суд від 27.04.2026 прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив спрощене позовне провадження в адміністративній справі без повідомлення (виклику) учасників справи, встановив учасникам справи строк на подання заяв по суті справи.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд від 04.05.2026 відмовлено у задоволенні клопотання Приватного акціонерного товариства "ПОЛТАВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" про розгляд справи у судовому засіданні з повідомленням сторін у справі № 160/10036/26.
Згідно відзиву на позовну заяву контролюючий орган зазначив про те, що оскаржуване податкове-повідомлення рішення є правомірним. оскільки господарські операції між позивачем та його контрагентами фактично не відбувалися. Вважає, що подані позивачем документи не є належними доказами підтвердження господарської діяльності. Під час проведення перевірки декларування ПРАТ «ПОЛТАВСЬКИЙ ГЗК» фінансово-господарських взаємовідносин із контрагентами: ТОВ «ЛІДЕРАЛЬЯНС», ТОВ «ХИМТРЕЙД-А», встановлено формування податкового кредиту по операціях з реалізації товару, послуг з метою незаконного формування податкового кредиту, заниження своїх податкових зобов`язань з податку на додану вартість, а також недостовірність даних, відображених у первинних документів, які було надано ПРАТ «ПОЛТАВСЬКИЙ ГЗК» до перевірки, обмін документами при відсутності факту здійснення господарської операції по наданню послуг між зазначеними контрагентами. Відтак, у спірних правовідносинах відповідач діяв в межах наданих повноважень, тому підстави для задоволення позову відсутні.
Згідно наданої позивачем відповіді на відзив на позов, позивач заперечує проти доводів відповідача, викладених у відзиві, зазначає, що наслідки для податкового обліку створює лише фактичний рух активів, що є обов`язковою умовою для формування податкового кредиту, і вказана обставина є визначальною для дослідження судами під час вирішення цієї справи. Саме собою невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків, відсутність за місцезнаходженням не можуть бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаність платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків. З посиланням на висновки Верховного Суду також зазначив, що порушення, допущені одним платником податків, за загальним правилом не впливають на права та обов`язки іншого платника податків; чинне законодавство не покладає на підприємство обов`язок збирання інформації про стан господарської діяльності та порушення підприємств-контрагентів; так само невиконання контрагентами своїх податкових обов`язків не може бути безумовним свідченням відсутності ділової мети та/або обізнаності платника податків із протиправним характером діяльності його контрагентів та відповідно недостовірності задекларованих даних податкового обліку платника податків.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 13.07.2026 витребував від Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків засвідчені належним чином копії наказу та повідомлення про дату місце проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та докази їх направлення/вручення/невручення Приватному акціонерному товариству "ПОЛТАВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ".
На виконання вимог суду, відповідачем надані відповідні докази.
Дніпропетровський окружний адміністративний суд ухвалою від 21.07.2026 витребував у відповідача належним чином засвідчені копії запиту від 04.02.2026 №562/6/32-00-50-01-05-06 про надання посадовими особами Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків документів, що належать або пов`язані з предметом перевірки ПРАТ «ПОЛТАВСЬКОГО ГЗК» та листа-відповіді ПРАТ «Полтавський ГЗК» від 18.02.2026 №4641/325 з додатками (вх.№1521/6 від 24.02.2026).
Відповідач надав витребувані судом документи.
Судом здійснено розгляд справи в порядку письмового провадження за правилами спрощеного позовного провадження відповідно до вимог частини 5 статті 262 Кодексу адміністративного судочинства України без проведення судового засідання та повідомлення та (або) виклику сторін за наявними у справі матеріалами.
Дослідивши подані документи і матеріали, з`ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено таке.
На підставі 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78, пунктом 79.2 статті 79, пунктом 200.11 статті 200, підпунктом 69.351 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) (далі – Кодекс) з урахуванням Указу Президента України від 24 лютого 2022 року № 64/2022 «Про введення воєнного стану в Україні», затвердженого Законом України від 24 лютого 2022 року № 2102-ІХ «Про затвердження Указу Президента України «Про введення воєнного стану в Україні» (зі змінами), затвердженим Законом від 22.05.2022 №2263-ІХ), та наказу Східного МУ від 04.02.2026 №38-п, відповідачем проведено документальну позапланову невиїзну перевірку ПРАТ «ПОЛТАВСЬКИЙ ГЗК» (код ЄДРПОУ 00191282) з питання законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис.грн, по податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2025 року (від 20.01.2026 вх. №9433735946) з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків. 
За результатами перевірки складений акт від 26.02.2026 №118/32-00-50- 01/00191282.
Перевіркою встановлено порушення: 
п. 200.4 ст. 200 Податкового кодексу України в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість та відповідно до п.200.14? ст.200 Податкового кодексу України у ПРАТ «ПОЛТАВСЬКИЙ ГЗК» (код ЄДРПОУ 00191282) відсутнє право на отримання бюджетного відшкодування, задекларованого у податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2025 року в сумі 128 821 440 грн; 
п.44.1 ст.44, п.п. «а» п.198.1, абзаців першого – третього п.198.2, абзаців першого – другого п.198.3, п.198.6 ст.198 розділу V Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено завищення податкового кредиту декларації з ПДВ за грудень 2025 на суму ПДВ 186 567,50 грн., що призвело до порушення п.200.1, абз. в) п.200.4 ст.200 Податкового кодексу України, в наслідок чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2025 на суму ПДВ 186 567,50 грн. 
Східним МУ за висновками Акту прийняті податкові повідомлення-рішення від 24.03.2026: 
- форми B3 №000/199/5001 про відсутність права на отримання бюджетного відшкодування за період грудень 2025 року в сумі 128 821 440 грн., (яке не є предметом оскарження у даній справі); 
- форми B4 №000/200/5001 про завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2025 на суму ПДВ 186 568 грн.
Не погодившись із податковим повідомленням-рішенням форми B4 №000/200/5001, позивач звернувся до суду з даним позовом.
Вирішуючи даний спір, суд виходить з таких підстав.
Відносини, що виникають у сфері справляння податків і зборів, регулює Податковий кодекс України (далі - ПК України), який, зокрема, визначає вичерпний перелік податків та зборів, що справляються в Україні, та порядок їх адміністрування, платників податків та зборів, їх права та обов`язки, компетенцію контролюючих органів, повноваження і обов`язки їх посадових осіб під час здійснення податкового контролю, а також відповідальність за порушення податкового законодавства.
Згідно з положеннями підпунктів 21.1.1 та 21.1.4 пункту 21.1 ПК України посадові та службові особи контролюючих органів зобов`язані: дотримуватися Конституції України та діяти виключно у відповідності з цим Кодексом та іншими законами України, іншими нормативними актами; не допускати порушень прав та охоронюваних законом інтересів громадян, підприємств, установ, організацій.
Глава 8 розділу II Податкового кодексу України визначає види перевірок, які можуть бути проведені контролюючими органами, а також порядок та процедуру їх проведення. При цьому приписи Податкового кодексу України в цій частині установлюють і певні правила поведінки при здійсненні перевірки як для суб`єкта владних повноважень, так і для платника податків, чітке дотримання яких вимагається задля забезпечення балансу між публічними і приватними інтересами.
Положення статті 79 Податкового кодексу України визначають особливості проведення документальної невиїзної перевірки.
Відповідно до ст. 79 ПК України, документальна невиїзна перевірка здійснюється у разі прийняття керівником (його заступником або уповноваженою особою) контролюючого органу рішення про її проведення та за наявності підстав для проведення документальної перевірки, визначених статтями 77 та 78 цього Кодексу. Документальна невиїзна перевірка здійснюється на підставі зазначених у підпункті 75.1.2 пункту 75.1 статті 75 цього Кодексу документів та даних, наданих платником податків у визначених цим Кодексом випадках, або отриманих в інший спосіб, передбачений законом.
Документальна позапланова невиїзна перевірка проводиться посадовими особами контролюючого органу виключно на підставі рішення керівника (його заступника або уповноваженої особи) контролюючого органу, оформленого наказом, та за умови вручення платнику податків (його представнику) у порядку, визначеному статтею 42 цього Кодексу, копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення такої перевірки.
У разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.
Виконання умов цієї статті надає посадовим особам контролюючого органу право розпочати проведення документальної невиїзної перевірки.
Присутність платників податків під час проведення документальних невиїзних перевірок не обов`язкова.
За наявності письмового звернення платника податків замість документальної невиїзної перевірки може проводитися документальна виїзна перевірка.
У застосуванні положень пункту 79.2 статті 79 ПК України Верховний Суд дотримується усталеної позиції (постанова від 12 серпня 2020 року у справі №160/2116/19), що з наказом про невиїзну перевірку, відомостями про дату її початку та місце проведення платник має бути ознайомлений у встановлений законом спосіб до її початку. Невиконання вказаних вимог призводить до визнання перевірки незаконною та відсутності її правових наслідків. Оскільки невиїзна перевірка проводиться не за місцезнаходженням платника податків, завчасне (до початку перевірки) повідомлення його про час та місце проведення перевірки є гарантією його права на об`єктивну, повну та всебічну перевірку дотримання ним податкової дисципліни, включаючи можливість надання платником податків наявних у нього документів для підтвердження показників податкового обліку. Платник податків вважається також ознайомленим із наміром про проведення перевірки у разі неможливості вручення йому відповідних документів після проставлення поштовим органом відповідної відмітки.
Окрім цього, колегія суддів звертає увагу, що абзацом другим пункту 79.2 статті 79 ПК України передбачено, що у разі надіслання (вручення) відповідно до статті 42 цього Кодексу платнику податків (його представнику) копії наказу про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки та письмового повідомлення про дату початку та місце проведення позапланової невиїзної перевірки, шляхом надсилання за адресою (місцезнаходженням, податковою адресою) платника податків рекомендованим листом з повідомленням про вручення документальна позапланова невиїзна перевірка (крім перевірки, визначеної статтею 200 цього Кодексу) розпочинається не раніше 30 календарного дня з дати надсилання такого повідомлення та копії наказу.
З огляду на викладене, суд у цій справі зазначає, що для правильного вирішення справи необхідно вирішити питання щодо дотримання контролюючим органом вимог пункту 79.2 статті 79 Податкового кодексу України у взаємозв`язку із пунктом 42.2 статті 42 Податкового кодексу України щодо виконання відповідачем обов`язку (обов`язкової вимоги чинного податкового законодавства) з вручення позивачу відповідної копії наказу та повідомлення про проведення документальної позапланової невиїзної перевірки до початку її проведення.
Судом встановлено, що наказом Східного МУ ДПС по роботі з ВПП від 04.02.2026 № 38-п призначено проведення документальної позапланової невиїзної перевірки ПРАТ «ПОЛТАВСЬКИЙ ГЗК» (код ЄДРПОУ 00191282) з питання законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис.грн, по податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2025 року (від 20.01.2026 вх. №9433735946) з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків, на підставі 20.1.4 пункту 20.1 статті 20, підпунктом 78.1.8 пункту 78.1 статті 78, пунктом 79.2 статті 79, пунктом 200.11 статті 200, підпунктом 69.351 пункту 69 підрозділу 10 розділу ХХ Податкового кодексу України від 02 грудня 2010 року № 2755-VI (зі змінами та доповненнями) (далі – Кодекс). 
Повідомленням від 04.02.2026 №16/32-00-50-01-07 позивача повідомлено про проведення перевірки в приміщенні Східного МУ ДПС по роботі з ВПП.
Наказ та повідомлення направленні позивачу поштовим зв`язком, та отримані 10.02.2026.
Враховуючи, що підставою перевірки було законність декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та від`ємного значення податку на додану вартість, яке становить більше 100 тис.грн (ст. 200 ПК України), суд вважає, що податковий орган дотримався, передбаченої ст. 79 ПК України, процедури проведення перевірки.
Щодо висновків контролюючого органу, викладених в акті.
Так, податковим органом в акті перевірки від 26.02.2026 № 118/32-00-50-01/00191282, зазначено, що наведена у цьому акті податкова інформація, наявна в інформаційних базах ДПС, та зібрана в межах організації і проведення цієї перевірки, у тому числі представлена ПРАТ «ПОЛТАВСЬКИЙ ГЗК», та результати її опрацювання є відповідно до пп. 19.1.46 п. 19.1 ст. 19 розділу 1, п. 74.3 ст. 74 і п. 83.1.2 п.83.1 ст. 83 розділу II Податкового кодексу України від 02.12.2010 №2755-IV (зі змінами та доповненнями), підставою для зазначених нижче висновків. 
Під час документальної позапланової невиїзної перевірки ПРАТ «ПОЛТАВСЬКИЙ ГЭК» (код ЄДРПОУ: 00191282) з питання законності декларування заявленого до відшкодування з бюджету податку на додану вартість та від`ємного значення податку на додану вартість по декларації з податку на додану вартість за грудень 2025 року з урахуванням періодів декларування від`ємного значення та поданих уточнюючих розрахунків, встановлено порушення вимог:
- п. 200.41 ст. 200 Податкового кодексу України в частині достовірності нарахування сум бюджетного відшкодування податку на додану вартість та відповідно до п.200.141 ст. 200 Податкового кодексу України у ПРАТ «ПОЛТАВСЬКИЙ ГЭК» (код ЄДРПОУ 00191282) відсутнє право на отримання бюджетного відшкодування, задекларованого у податковій декларації з податку на додану вартість за грудень 2025 року в сумі 128 821 440 грн. 
-п.44.1 ст.44, п.п. «а» п. 198.1, абзаців першого - третього п. 198.2, абзаців першого - другого п.198.3, п. 198.6 ст. 198 розділу V Податкового кодексу України, в результаті чого встановлено завищення податкового кредиту декларації з ПДВ за грудень 2025 на суму ПДВ 186 567,50 грн., що призвело до порушення п.200.1, абз. в) п.200.4 ст. 200 Податкового кодексу України, в наслідок чого завищено суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2025 на суму ПДВ 186 567,50 грн.
Зокрема, відповідач зазначив, що договір, укладений між ПРАТ «ПОЛТАВСЬКИЙ ГЗК» та контрагентом - ТОВ «ХИМТРЕЙД-А» щодо придбання товару спрямований винятково на зменшення бази оподаткування з ПДВ, та не має під собою розумної, економічно-обґрунтованої, необхідної і достатньої ділової (господарської) мети у зв`язку з обізнаністю підприємства з усіма ключовими моментами на кожному етапі, постачання/продажу.
Під час проведення перевірки декларування ПРАТ «ПОЛТАВСЬКИЙ ГЗК» фінансово-господарських взаємовідносин із контрагентом ТОВ «ХИМТРЕЙД-А», встановлено формування податкового кредиту по операції з продажу товарів з метою незаконного формування податкового кредиту, заниження своїх податкових зобов`язань з податку на додану вартість, а також недостовірність даних, відображених у первинних документів, які було надано ПРАТ «ПОЛТАВСЬКИЙ ГЗК» до перевірки, обмін документами при відсутності факту здійснення господарської операції по ланцюгу придбання-постачання товарів між зазначеними контрагентами. 
За результатами перевірки задекларованих взаємовідносин ПРАТ «ПОЛТАВСЬКИЙ ГЗК» із ТОВ «ХИМТРЕЙД-А» встановлено порушення: п.44.1 ст.44, п.п. «а» п.198.1, абзаців першого - третього п.198.2, абзаців першого - другого п.198.3, п.198.6 ст.198 розділу V Кодексу, в результаті чого встановлено завищення податкового кредиту по декларації з ПДВ за грудень 2025 на суму ПДВ 157 967,5 грн., п.200.1, абз. в) п.200.4 ст.200 Податкового кодексу, в результаті чого встановлено завищення суму від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2025 на суму ПДВ 157 967,5 грн.
Також в акті зазначено, що договір, укладений між ПРАТ «ПОЛТАВСЬКИЙ ГЗК» та контрагентом - ТОВ «ЛІДЕРАЛЬЯНС» щодо надання послуг спрямований винятково на зменшення бази оподаткування з ПДВ, та не має під собою розумної, економічно-обґрунтованої, необхідної і достатньої ділової (господарської) мети у зв`язку з обізнаністю підприємства з усіма ключовими моментами на кожному етапі постачання продажу.
Під час проведення перевірки декларування ПРАТ «ПОЛТАВСЬКИЙ ГЗК» фінансово-господарських взаємовідносин із контрагентом ТОВ «ЛІДЕРАЛЬЯНС», встановлено формування податкового кредиту по операції з реалізації послуг з метою незаконного формування податкового кредиту, заниження своїх податкових зобов`язань з податку на додану вартість, а також недостовірність даних, відображених у первинних документах, які було надано ПРАТ «ПОЛТАВСЬКИЙ ГЗК» до перевірки, обмін документами при відсутності факту здійснення господарської операції по наданню послуг між зазначеними контрагентами. 
За результатами перевірки задекларованих взаємовідносин ПРАТ «ПОЛТАВСЬКИЙ ГЗК» із ТОВ «ЛІДЕРАЛЬЯНС» встановлено порушення: п.44.1 ст.44, п.п. «а» п.198.1, абзаців першого - третього пп.198.2, абзаців першого - другого п.198.3, п.198.6 ст.198 розділу V Кодексу, в результаті чого встановлено завищення податкового кредиту декларації з ПДВ за грудень 2025 на суму ПДВ 28 600 грн., п.200.1, абз. в) п.200.4 ст.200 Податкового кодексу, в результаті чого встановлено завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2025 на суму ПДВ 28 600 грн.
Досліджуючи наведені висновки відповідача щодо взаємовідносин позивача з наведеними контрагентами, судом встановлено наступне.
Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «ХИМТРЕЙД-А».
16.01.2025 між позивачем (покупець) та ТОВ «ХИМТРЕЙД-А» (постачальник), укладено договір поставки, предметом якого є поставка позивачу продукції за цінами та у кількості, у строки та на умовах, передбачених цим Договором, а так само обумовлених специфікаціями та/або рахунками, які є невід`ємною частиною цього Договору. Поставка продукції здійснюється на умовах склад Покупця вул. Будівельників 16 DDP м. Горішні Плавні згідно з Інкотермс-2010, якщо інше не зазначено у специфікації рахунку, що є невід`ємною частиною Договору.
Поставка товару – «футерувальний матеріал "Корундова плитка АL203 на гнучкий основі 494*965мм» у кількості 2,5 м кв відбувалась на підставі специфікації №1 від 16.01.2025, на суду 947 805,00 грн з ПДВ (сума без ПДВ - 789 837,50 грн).
Під час перевірки позивачем надані контролюючому органу первинні документи щодо проведення господарської операції з ТОВ «ХИМТРЕЙД-А», та які досліджувались контролюючим органом, як-то:
рахунок на оплату №127-A від 14.04.2025: договір №26 від 16.01.2025, товари (роботи, послуги) Футерувальний матеріал "Корундова плитка AL203 на гнучкій основi" 494мм*965мм, кількість - 2,5 м2, ціна без ПДВ 315 935,0 гри, сума без ПДВ 789 837,5 гра, всього з ПДВ- 947 805,0 грн., в т.ч. сума ПДВ - 157 967,5грн; 
податкова накладна від 14.04.2025 №15: опис (номенклатура) товарів/послуг Футерувальний матеріал "Корундова плитка AL203 на гнучкій основі" 494мм 965 мм, товщина керамічної плитки 150 мм; код УКТ ЗЕД 6914900000; без ознаки імпортованого товару; кількість 2,5 м2, ціна постачання - 315 935,0 грн; загальна сума - 947 805,0 грн., в т.ч. сума ПДВ - 157 967,5 грн; 
видаткова накладна №114 від 14.04.2025: договір №26 від 16.01.2025, товар Футерувальний матеріал "Корундова плитка AL203 на гнучкій основі" 494мм*965мм, код УКТ ЗЕД 6914900000, кількість 2,5 м2, ціна без ПДВ 315 935,0 грн, сума без ПДВ 789 837,5 грн, Всього з ПДВ- 947 805,0 грн., в т.ч. сума ПДВ - 157 967,5 грн; 
прибутковий ордер № 119 від 17.04.2025: склад отримувача 48101, найменування матеріальних цінностей Футерувальний матеріал "Корундова плитка AL203 на гнучкій основі" 494мм *965 мм, код УКТ ЗЕД 6914, прийнято 2,5 м2; 
платіжне доручення: №11821 від 20.05.2025, договір №26 від 16.01.2025, товар Футерувальний матеріал "Корундова плитка AL203 на гнучкій основі" 494мм*965мм, кількість 2,5 м2, ПДВ 57967,5 грн, сума 347805,0 грн; №12342 від 27.05.2025, договір №26 від 16.01.2025, товар - Футерувальний матеріал "Корундова плитка AL203 на гнучкій основі" 494мм*965мм, кількість 2,5 м2, ПДВ 50 000,0 грн, сума 300 000,0 грн; №12580 від 03.06.2025, договір №26 від 16.01.2025, товар - Футерувальний матеріал "Корундова плитка AL203 на гнучкій основі" 494мм*965мм, кількість 2,5 м2, ПДВ 50 000,0 грн, сума 300 000,0 грн; 
акт на списання №520541 від 16.12.2025 витрачених основних матеріалів, конструкцій, запасних частин і деталей для виконання поточного ремонту ОФ матеріали, запчастини, об`єкту - конвеєр стрічковий №2A. Майстер з ремонту технологічного устаткування Овчаренко А.Г., цех - 1552, інвентарний номер об`єкту - 120666600, номер заказу - 1340873, номер робочого завдання – 520541; 
відомість комплектації від 14.04.2025 Матеріал у вигляді: п`яти бронь-листів розміром 495*995*140 мм з шаром корундова плитка AL203 на гнучкій основі, з двома болтовими кріпленнями (роги) на один бронь лист, укомплектований на п`яти європалетах 1200*800*500 мм. Партія супроводжується сертифікатом від виробника;
сертифікат якості №0026 РКБ-М-150 виданий ТОВ «ХИМТРЕЙД-А», назва виробу - резиново керамічна броня на залізній основі товщиною 140 мм, розмір виробу 495*995*140 мм, вага виробу 280 кг, керування по використанню виробу при монтажі, в місцях тертя або стикання залізних строп з керамічним захистом, необхідно підкласти резину або інший захисний матеріал.
Однак, висновки контролюючого органу стосовно безтоварності цієї операції, зводяться до того, що: 
відповідно до даних ЄРПН не встановлено придбання ТОВ «ХИМТРЕЙДА» товару номенклатури Футерувальний матеріал "Корундова плитка AL203 на гнучкій основі" 494мм*965мм, товщина керамічної плитки 150мм; код УКТ ЗЕД 6914900000; без ознаки імпортованого товару; кількість 2,5 м2, ціна постачання – 315 935,00 грн; загальна сума – 947 805,00 грн., в т.ч. сума ПДВ – 157 967,5 грн.
не встановлено матеріально-технічної бази та достатньої кількості працівників для виготовлення товару, та з урахуванням основних видів діяльності товариства;
директор ТОВ «ХИМТРЕЙД-А» є засновником та/або посадовою особою ще декількох юридичних осіб, а спільне керування підприємствами, на думку контролюючого органу, ставить під сумнів задекларовані взаємовідносини та виконання посадових обов`язків у реальному часі
Щодо взаємовідносин позивача з ТОВ «ЛІДЕРАЛЬЯНС».
16.04.2025 між позивачем (замовник) та ТОВ «ЛІДЕРАЛЬЯНС» (підрядник) укладений договір №490 на технічне обслуговування та ремонт систем змащення, відповідно до умов якого, на підставі розроблених та узгоджених замовником Стратегій, підрядник зобов?язується виконувати роботи з технічного обслуговування (ТО) та ремонту (Р) систем змащення дробарки КВД-1500/180 та дробарок САНДВІК /далі по Договору - С3, обладнання/ замовника зазначених у Додатку №1, іменовані надалі роботи, а Замовник зобов?язується прийняти від підрядника за Зведеними актами (далі по Договору - Актами виконаних робіт), та оплатити їх, згідно з умовами Договору. При виконанні Робіт, Підрядник керується Стратегією з ТО та Р, що являється основою для виконання робіт, яка надається Підряднику окремо в електронній формі у форматі PDF. До Договору додаються Витяги зі Стратегії ТО та Р (Додатки №2, №2.1., 2.2., 2.3.), що являється невід?ємною його частиною. Роботи підрядником виконуються згідно відомостей дефектів або Заявці на роботу (Наряд-заказу) (Додаток №3), що є невід?ємною його частиною Договору (п. 1 договору).
Пунктами 2.1-2.5 договору передбачено, що сума Договору являється орієнтовною та складає 1 000 000,00 грн., без врахування ПДВ, ПДВ становить - 200 000,00 грн. Разом - 1 200 000,00 грн.
Вартість робіт з технічного обслуговування та/або ремонту, складається з:
-вартості Запасних частин, яка визначається множенням кількості частин, використаних для технічного обслуговування та/або ремонтів за звітний місяць. місячного платежу за виконані роботи з технічного обслуговування та/або ремонту з урахуванням місячного обсягу виконаних Підрядником робіт, виходячи з погодинного тарифу.
Вартість робочої години при виконанні планових робіт у вихідні та святкові дні, згідно затверджених сторонами розкладів або поопераційних графіків до початку робіт, які не визначаються статтею 62 Кодексу законів про працю України, як надурочні роботи, становить стандартну розцінку за договором 275,00 грн. без ПДВ. ПДВ становить 55,00 грн - 20%. Разом з ПДВ - 330,00 грн.
Вартість робочої години при виконанні робіт у вихідні та святкові дні, надурочний час, згідно повідомлення Замовника (електронний лист на поту та телефонний дзвінок) при виникненні аварійних, позапланових робіт, що визначаються статтею 62 Кодексу законів про працю України, як надурочні роботи, збільшується на 20% та складає 330,00 грн без ПІДВ, крім того ПДВ 20% - 66,00 грн. Разом з ПДВ - 396,00грн».
Перелік фактично виконаних робіт з технічного обслуговування та/або ремонту та фактично витрачений час на технічне обслуговування та ремонт, зазначаються у Додатках №4 та 4.1. до зведеного акту (зразок Додатків №4 та 4.1. додаються до цього Договору, та є невід?ємною його частиною). Нормативний час, передбачений Додатками №2, №2.1., 2.2., 2.3., є орієнтовним, та вказаний для можливості планування розкладу робіт на обладнанні Замовником.
Пунктами 3.1-3.2 договору передбачено, що замовником здійснюється оплата за виконані роботи національною валютою України - гривнею, на підставі виставленого Підрядником рахунку, шляхом банківського переказу грошових коштів, в наступному порядку:
оплата у розмірі 80% від суми робіт по ТО і Р системи змащення дробарок у продовж 15 календарних днів з моменту підписання акту виконаних робіт обома сторонами, оформленого відповідно Додатків №4 та 4.1. цього Договору, на підставі виставленого на адресу Замовника рахунку оформленого належним чином на державній мові.
остаточний розрахунок у розмірі 20% від суми робіт по ТО і Р системи змащення дробарок у продовж 15 календарних днів після реєстрації податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних, складених відповідно до умов чинного законодавства».
Підрядник зобов?язується оформлювати податкові накладні на державній мові, відповідно до вимог, встановлених законодавством, в електронній формі, із зазначенням коду послуг ДКПП. 
На підтвердження здійснення господарської операції з технічного обслуговування та ремонту систем змащення дробарки КВД-1500/180 та дробарок САНДВІК, позивачем надані такі документи:
зведений акт виконаних робіт №Р25-011 від 07.11.2025, який підписаний сторонами договору, додатки №А25-00231, №А25-00232, №А25-00233, №А25-00234, №А25-00235, №А25-00236, №А25-00237, №А25-00238 до зведеного акту, рахунок – фактура №Р25-011 від 07.11.2025 на суму 50160,00 грн, платіжне доручення №458 від 08.01.2026 на суму 50160,00 з призначенням платежу «оплата за технічне обслуговування рахР25-011 від 07.11.2025 дог №490від 16.04.25 у т.ч. ПДВ 8660,00 грн»; 
зведений акт виконаних робіт №Р25-012 від 26.12.2025, який підписаний сторонами договору, додаток №А25-00264 до зведеного акту, рахунок – фактура №Р25-012 від 26.12.2025 на суму 3960,00 грн, акт на списання №541599 від 26.12.2025 витрачених матеріалів, конструкцій, запасних частин платіжне доручення №992 від 15.01.2026 на суму 3960,00 грн з призначенням платежу «оплата за поточний ремонт рахР25-012 від 26.12.2025 дог №490від 16.04.25 у т.ч. ПДВ 660,00 грн»;
зведений акт виконаних робіт №Р25-013 від 31.12.2025, який підписаний сторонами договору, додатки №А25-00239, №А25-00240, №А25-00241, №А25-00242, №А25-00243, №А25-00244, №А25-00245, №А25-00246, №А25-00247, №А25-00248, № А25-00249, №А25-00250, №А25-00251, №А25-00252, №А25-00253, №А25-00254, №А25-00255, №А25-00256, №А25-00257, №А25-00258, №А25-00259, №А25-00260, №А25-00261, №А25-00262 №А25-00263 №А25-00265, №А25-00266, №А25-00267, №А25-00268, №А25-00269, №А25-00270 до зведеного акту, рахунок – фактура №Р25-013 від 31.12.2025 на суму 117480,00 грн, акти на списання витрачених матеріалів та оприбуткування матеріалів №519636, №533226, №539861, №540383, №541342, №544129.
За наслідками здійснення цих операцій підрядник склав та направив на реєстрацію податкові накладні №1 від 07.11.2025 –сума ПДВ – 8 360 грн, №2 від 26.12.2025 –сума ПДВ – 660 грн, №4 від 31.12.2025 – сума ПДВ – 19 580 грн.
Вказані податкові накладні зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.
Разом з тим, висновки контролюючого органу стосовно безтоварності цих господарських операцій зводяться до того, що контрагент позивача – ТОВ «ЛІДЕРАЛЬЯНС» не міг виконати умови договору з огляду на те, що 
керівник, головний бухгалтер – Кісель Юрій Михайлович, РНОКПП – НОМЕР_1 , додатково є засновником та/або посадовою особою ТОВ «РЕОХІМ»;
податкові накладні від контрагента ТОВ «ДВС ГРУПП» (код ЄДРПОУ 42917381) мають статус в ЄРПН «реєстрацію зупинено», номенклатура заблокованих податкових накладних від ТОВ «ДВС ГРУПП»: оренда нежитлових приміщень, відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна, відшкодування електроенергії за лічильниками, відшкодування витрат на утримання орендованого нерухомого майна; 
декларацій з ПДВ за період листопад, грудень 2025 не декларувало обсяги взаємовідносин із неплатниками ПДВ у рядку 10.4, що свідчить про відсутність залучених виробничих потужностей та ОЗ; 
наявне рішення про відповідність платника податків критеріям ризиковості від 21.01.2026 №3267. Згідно якого, на підставі пункту 8 Критеріїв ризиковості платника податку Порядку зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 р. №1165, ТОВ «ЛІДЕРАЛЬЯНС» має взаємовідносини з ризиковими контрагентами постачальниками та покупцями, за період листопад – грудень 2025 року.
Суд зазначає. що відповідно до пп. 14.1.36 п. 14.1 ст. 14 ПК України господарська діяльність - діяльність особи, що пов`язана з виробництвом (виготовленням) та/або реалізацією товарів, виконанням робіт, наданням послуг, спрямована на отримання доходу і проводиться такою особою самостійно та/або через свої відокремлені підрозділи, а також через будь-яку іншу особу, що діє на користь першої особи, зокрема за договорами комісії, доручення та агентськими договорами.
Згідно з п. п. 14.1.181 п. 14.1 ст. 14 ПК України податковий кредит - сума, на яку платник податку на додану вартість має право зменшити податкове зобов`язання звітного (податкового) періоду, визначена згідно з розділом V цього Кодексу.
Порядок визначення суми податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або відшкодуванню з Державного бюджету України (бюджетному відшкодуванню), та строки проведення розрахунків визначені ст. 200 вказаного Кодексу.
Відповідно до п.п. 200.1-200.4 ст. 200 ПК України сума податку, що підлягає сплаті (перерахуванню) до Державного бюджету України або бюджетному відшкодуванню, визначається як різниця між сумою податкового зобов`язання звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту такого звітного (податкового) періоду.
При позитивному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума підлягає сплаті (перерахуванню) до бюджету у строки, встановлені цим розділом.
При від`ємному значенні суми, розрахованої згідно з п. 200.1 цієї статті, така сума:
а) враховується у зменшення суми податкового боргу з податку, що виник за попередні звітні (податкові) періоди (у тому числі розстроченого або відстроченого відповідно до цього Кодексу) в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, а в разі відсутності податкового боргу;
б) або підлягає бюджетному відшкодуванню за заявою платника у сумі податку, фактично сплаченій отримувачем товарів/послуг у попередніх та звітному податкових періодах постачальникам таких товарів/послуг або до Державного бюджету України, в частині, що не перевищує суму, обчислену відповідно до пункту 200-1.3 статті 200-1 цього Кодексу на момент отримання контролюючим органом податкової декларації, на поточний рахунок платника податку та/або у рахунок сплати грошових зобов`язань або погашення податкового боргу такого платника податку з інших платежів, що сплачуються до державного бюджету;
в) та/або зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду.
Згідно з п. 198.1 ст. 198 ПК України до податкового кредиту належать суми податку, сплачені/нараховані у разі здійснення операцій з:
а) придбання або виготовлення товарів та послуг;
б) придбання (будівництво, спорудження, створення) необоротних активів (у тому числі у зв`язку з придбанням та/або ввезенням таких активів як внесок до статутного фонду та/або при передачі таких активів на баланс платника податку, уповноваженого вести облік результатів спільної діяльності);
в) отримання послуг, наданих нерезидентом на митній території України, та в разі отримання послуг, місцем постачання яких є митна територія України;
г) ввезення необоротних активів на митну територію України за договорами оперативного або фінансового лізингу;
ґ) ввезення товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Датою виникнення права платника податку на віднесення сум податку до податкового кредиту відповідно до п. 198.2 ст. 198 ПК України вважається дата тієї події, що відбулася раніше:
дата списання коштів з банківського рахунка платника податку на оплату товарів/послуг;
дата отримання платником податку товарів/послуг.
Згідно з п. 198.3 ст. 198 вказаного Кодексу податковий кредит звітного періоду визначається виходячи з договірної (контрактної) вартості товарів/послуг та складається із сум податків, нарахованих (сплачених) платником податку за ставкою, встановленою пунктом 193.1 статті 193 цього Кодексу, протягом такого звітного періоду у зв`язку з:
придбанням або виготовленням товарів та наданням послуг;
придбанням (будівництвом, спорудженням) основних фондів (основних засобів, у тому числі інших необоротних матеріальних активів та незавершених капітальних інвестицій у необоротні капітальні активи);
ввезенням товарів та/або необоротних активів на митну територію України.
Нарахування податкового кредиту здійснюється незалежно від того, чи такі товари/послуги та основні фонди почали використовуватися в оподатковуваних операціях у межах провадження господарської діяльності платника податку протягом звітного податкового періоду, а також від того, чи здійснював платник податку оподатковувані операції протягом такого звітного податкового періоду.
Відповідно до п. 198.6 ст. 198 ПК України не належать до податкового кредиту суми податку, сплаченого (нарахованого) у зв`язку з придбанням товарів/послуг, не підтверджені зареєстрованими в Єдиному реєстрі податкових накладних податковими накладними/розрахунками коригування до таких податкових накладних чи не підтверджені митними деклараціями, іншими документами, передбаченими пунктом 201.11 статті 201 цього Кодексу.
Згідно з абз. 1 та 2 п. 201.10 ст. 201 ПК України при здійсненні операцій з постачання товарів/послуг платник податку - продавець товарів/послуг зобов`язаний в установлені терміни скласти податкову накладну, зареєструвати її в Єдиному реєстрі податкових накладних та надати покупцю за його вимогою.
Податкова накладна, складена та зареєстрована в Єдиному реєстрі податкових накладних платником податку, який здійснює операції з постачання товарів/послуг, є для покупця таких товарів/послуг підставою для нарахування сум податку, що відносяться до податкового кредиту.
Тобто, з фактом реєстрації контрагентами (продавцями товарів/послуг) податкових накладних/розрахунків коригування до таких податкових накладних в Єдиному реєстрі податкових накладних у позивача виникло право на включення сум ПДВ до складу податкового кредиту.
Вимоги до підтвердження даних, визначених у податковій звітності, визначені ст. 44 Податкового кодексу України, відповідно до п.п. 44.1 та 44.2 якої, для цілей оподатковування платники податків зобов`язані вести облік доходів, витрат та інших показників, пов`язаних з визначенням об`єктів оподаткування та/або податкових зобов`язань, на підставі первинних документів (документи, створені в письмовій або електронній формі, що фіксують та підтверджують господарські операції, включаючи розпорядження і дозвіл адміністрації (власника) на їхнє проведення); регістрів бухгалтерського обліку (носії спеціального формату (паперові, електронні) у вигляді відомостей, ордерів, книг, журналів, машинограм і т. п., призначені для хронологічного, систематичного або комбінованого нагромадження, групування й узагальнення інформації з первинних документів, прийнятих до обліку); фінансової звітності (бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період); інших документів, пов`язаних з обчисленням і сплатою податків і зборів, ведення яких передбачено законодавством.
Платникам податків забороняється формування показників податкової звітності, митних декларацій на підставі даних, не підтверджених вищевказаними документами.
Для обрахунку об`єкта оподаткування платник податку на прибуток використовує дані бухгалтерського обліку та фінансової звітності щодо доходів, витрат та фінансового результату до оподаткування.
Статтею 1 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”, який визначає правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні, визначено, що первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію.
Згідно з п.п. 134.1.1 п. 134.1 ст. 134 ПК України об`єктом оподаткування є: прибуток із джерелом походження з України та за її межами, який визначається шляхом коригування (збільшення або зменшення) фінансового результату до оподаткування (прибутку або збитку), визначеного у фінансовій звітності підприємства відповідно до національних положень (стандартів) бухгалтерського обліку або міжнародних стандартів фінансової звітності, на різниці, які виникають відповідно до положень цього Кодексу.
Господарська операція - дія або подія, яка викликає зміни в структурі активів та зобов`язань, власному капіталі підприємства.
Бухгалтерський облік - процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень; первинний документ - документ, який містить відомості про господарську операцію та підтверджує її здійснення.
Відповідно до ч. 2 ст. 3 вказаного Закону бухгалтерський облік є обов`язковим видом обліку, який ведеться підприємством. Фінансова, податкова, статистична та інші види звітності, що використовують грошовий вимірник, ґрунтуються на даних бухгалтерського обліку.
За приписами ч. ч. 1 та 2 ст. 9 цього Закону підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи. Для контролю та впорядкування оброблення даних на підставі первинних документів можуть складатися зведені облікові документи.
Первинні та зведені облікові документи можуть бути складені у паперовій або в електронній формі та повинні мати обов`язкові реквізити, перелік яких визначений ч. 2 ст. 9 Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні”.
Необхідність підтвердження господарських операцій первинними документами визначена Положенням про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24 травня 1995 року № 88, яке містить аналогічні норми.
Згідно правового висновку, викладеного у постанові Верховного Суду від 19 січня 2022 року у справі №1540/3501/18, податкове законодавство не встановлює перелік первинних документів, складенням яких мають оформлюватися ті чи інші операції. Разом з тим відповідні первинні документи повинні містити усі необхідні реквізити, визначені частинами першою, другою статті 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", повну інформацію про виконану господарську операцію та виступати носіями достовірних відомостей про таку операцію та її учасників.
Під час розгляду даної справи судом не встановлено невідповідність первинних документів, доданих до матеріалів справи, вимогам Закону України “Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні” та Положенню про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, а тому надані позивачем документи підтверджують факт здійснення господарських операцій та правомірність включення сум до складу податкового кредиту з ПДВ. 
ПК України визначає податкову накладну, як єдиний документ, який підтверджує суми податкового кредиту і на підставі якого платник податків має право формувати податковий кредит. При цьому, податкове законодавство не ставить в залежність право платника податків на податковий кредит від факту декларування та сплати контрагентом його зобов`язань.
Судом встановлено, що податкові накладні, на підставі яких позивач сформував податковий кредит зареєстровані у Єдиному реєстрі податкових накладних.
У постановах Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №560/2648/19, від 02 лютого 2022 року у справі №560/4185/19 висловлено правову позицію у справах з подібними правовідносинами, щодо того, що положення пунктів 12, 13, 14, 17 Порядку ведення Єдиного реєстру податкових накладних, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2010 №1246, зокрема в частині здійснення розшифрування та проведення перевірки податкових накладних після їх надходження до ДПС, у випадку недотримання форми та порядку заповнення податкових накладних податковий орган наділений повноваженнями відмовити у реєстрації податкової накладної, або зупинити її реєстрацію. У свою чергу відповідачем не подано до суду жодних доказів того, що у податкового органу під час здійснення реєстрації зведених податкових накладних виникли сумніви з приводу дотримання позивачем вимог щодо форми та порядку заповнення податкових накладних.
Стосовно віднесення контрагентів позивача – ТОВ «ЛІДЕРАЛЬЯНС» до Критеріїв ризиковості платника податку, що на думку відповідача вказує на нереальність господарської операції, суд зазначає наступне.
Постановою Кабінету Міністрів України від 11 грудня 2019 року №1165 на виконання вимог пункту 201.16 статті 201 ПК України затверджено Порядок з питань зупинення реєстрації податкової накладної / розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних (далі - Порядок №1165), який визначає механізм зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Єдиному реєстрі податкових накладних, організаційні та процедурні засади діяльності комісій з питань зупинення реєстрації податкової накладної/розрахунку коригування в Реєстрі, права та обов`язки їх членів.
Відповідно до пункту 5 Порядку №1165 платник податку, яким складено та/або подано для реєстрації в Реєстрі податкову накладну/розрахунок коригування, що не відповідають жодній з ознак безумовної реєстрації, перевіряється щодо відповідності критеріям ризиковості платника податку (додаток 1), показникам, за якими визначається позитивна податкова історія платника податку (додаток 2).
Додатком 1 до Порядку №1165 встановлено Критерії ризиковості платника податку на додану вартість, так пункт 8 визначає такий критерій: “ 8. У контролюючих органах наявна податкова інформація, яка стала відома у процесі провадження поточної діяльності під час виконання покладених на контролюючі органи завдань і функцій, що визначає ризиковість здійснення господарської операції, зазначеної в поданих для реєстрації податковій накладній/розрахунку коригування”. 
В свою чергу, відповідач посилаючись на вказаний критерій ризиковості, при цьому саме відносно контрагента позивача, не вказує конкретних фактів та доказів в розумінні статті 73, 77 КАС України щодо підстав для віднесення до ризикових, за вказаним принципом, чим підтверджується така інформація, суть та характер наявної податкової інформації, що стала підставою для прийняття таких рішень, не ідентифіковано конкретні ризикові операції та/або податкові накладні платника, в яких були зафіксовані такі операції. Натомість контролюючим органом лише процитовано зміст п. 8 Критеріїв ризиковості платника податків.
А в тих випадках, коли відповідачем розкриті причини віднесення контрагентів позивача до критеріїв ризиковості, такі причини не зв`язані обставинами з позивачем у справі, та не можуть встановлювати ризиковість або нереальність господарських операцій з позивачем.
При цьому, обставини даної справи не свідчать про проведення податкових перевірок контрагентів позивача за цей же період.
Так, законодавством України, зокрема ПК України, на платника податків, не покладений обов`язок здійснювати контроль за дотриманням постачальником вимог законодавства щодо здійснення господарської діяльності, подання звітності, сплати податків до бюджету і в подальшому за можливі дії порушника. Не передбачено ні право, ні зобов`язання будь-якої із сторін правочину здійснювати контроль щодо показників податкової звітності однієї сторони правочину над показниками податкової звітності, що подана іншою стороною правочину. 
При цьому, відповідно до законодавства, кожний платник податків несе самостійну відповідальність за порушення правил ведення податкового обліку, яка стосується кожного окремого платника податків і не може автоматично поширюватися на інших осіб, у тому числі на його контрагентів.
Статтею 61 Конституції України закріплений індивідуальний характер юридичної відповідальності особи, відповідно до якого до відповідальності повинен бути притягнений правопорушник. Притягнення ж до відповідальності добросовісного платника податків суперечить конституційним нормам та вимогам законодавства.
Стаття 6 КАС України, передбачає принцип верховенства права при здійсненні адміністративного судочинства. 
Частиною 2 вказаної статті встановлено, що суд застосовує принцип верховенства права з урахуванням судової практики Європейського суду з прав людини.
Європейський суд з прав людини визначає правило індивідуальної відповідальності платника податків, яке полягає у тому, що добросовісний платник податків не має зазнавати негативних наслідків через порушення з боку його контрагентом. 
В рішеннях Європейського суду з прав людини, що прийняті в справах "Інтерсплав проти України" (2007 рік, заява №803/02), “Булвес” АД проти Болгарії (2009 рік, заява №3991/03), "Бізнес Супорт Центр проти Болгарії" (2010 рік, заява №6689/03) наголошено на індивідуальному характері відповідальності особи та відсутності підстав для притягнення платника податків до відповідальності, у зв`язку з порушенням податкової дисципліни його контрагентами. Зокрема, зазначено, що платник податку на додану вартість не повинен нести відповідальність за зловживання, вчинені його постачальниками, якщо такий платник не знав про такі зловживання і не міг про них знати.
Чинним законодавством України не передбачено і не визначено обов`язку підприємства встановлювати ланцюг суб`єктів підприємницької діяльності, з якими контрагенти такого підприємства мали договірні відносини, а також підприємству не надано право вимагати від його контрагентів такої інформації, проте, як вбачається з акту перевірки, право позивача на отримання податкового кредиту поставлено в залежність від дотримання контрагентами позивача вимог податкового законодавства (постанова Верховного Суду 27 квітня 2022 року у справі № 200/5932/19-а).
Верховний Суд в постановах від 02.04.2019 у справі №811/1772/13-а, від 11.11.2020 у справі №320/1147/19, від 24.11.2020 у справі №813/3034/15 від 19.05.2022 у справі №1640/2968/18, виклав висновок щодо застосування норм права у подібних правовідносинах, відповідно до якого норми податкового законодавства не ставлять у залежність достовірність даних податкового обліку платника податків від дотримання податкової дисципліни його контрагентами, якщо цей платник (покупець) мав реальні витрати у зв`язку з придбанням товарів (робіт, послуг), призначених для використання у його господарській діяльності. Порушення певними постачальниками товару (робіт, послуг) у ланцюгу постачання вимог податкового законодавства чи правил ведення господарської діяльності не може бути підставою для висновку про порушення покупцем товару (робіт, послуг) вимог закону щодо формування податкового кредиту, тому платник податків (покупець товарів (робіт, послуг) не повинен зазнавати негативних наслідків, зокрема у вигляді позбавлення права на формування витрат та податкового кредиту, за можливу неправомірну діяльність його контрагента за умови, якщо судом не встановлено фактів, які свідчать про обізнаність платника податків щодо такої поведінки контрагента та злагодженість дій між ними.
Крім того, суд зазначає, що посилання відповідача на те, що висновки про нереальність здійснення господарських операцій зроблені на підставі податкової інформації, зібраної згідно аналізу баз даних АІС “Податковий блок” щодо контрагентів також є неприйнятними, оскільки співставлення даних податкової звітності з даними внутрішніх баз даних контролюючого органу як етапу контроль-перевірочної роботи не передбачає здійснення податковим органом оцінки дотримання платником вимог податкового законодавства і аналізу змісту та характеру правовідносин, що стали підставою для формування даних податкового обліку платника, адже питання правильності відображення платником в обліку проведених господарських операцій досліджуються податковим органом при проведенні податкової перевірки платника з дослідженням фінансово-господарських документів, пов`язаних з нарахуванням і сплатою податку. Записи у інформаційних базах податкового органу до первинних або інших документів, які зафіксовані в бухгалтерському та податковому обліку платника податків, не відноситься. А тому, нарахування податків не може ґрунтуватися тільки на даних, які містяться в інформаційних базах контролюючого органу, без врахування даних первинних документів.
Посилання податкового органу на податкову інформацію є недоречним, оскільки автоматизоване співставлення, або перевірка податкової звітності не віднесено до засобів перевірки правильності та повноти визначення податкових зобов`язань, а тому добуті таким чином докази не можуть визнаватись належними відповідно до норм адміністративного судочинства (постанова Верховного Суду від 17 травня 2022 року №808/2099/17).
Наявна в інформаційно-аналітичних базах інформація відносно контрагента суб`єкта господарювання, а також податкова інформація надана іншими контролюючими органами, носить виключно інформативний характер та не є належним доказом в розумінні процесуального Закону (аналогічний висновок викладений Верховним судом у постановах Верховного Суду від 17 вересня 2021 року у справі №440/2536/19, від 24 листопада 2021 року у справі №420/1109/20).
У спорах щодо оскарження рішень податкових органів з оцінки питань щодо відсутності у контрагентів позивача матеріальних та трудових ресурсів, наявності або відсутності окремих документів, а також недоліки в їх оформленні, відсутності ТТН, порушення податкової дисципліни по ланцюгу постачання, які не можуть бути безумовною підставою для висновку про нереальність господарських операцій та для позбавлення суб`єкта господарювання податкового кредиту (постанова Верховного Суду від 27 січня 2022 року у справі № 120/712/20-а).
За практикою Європейського суду з прав людини, викладеною, зокрема, у рішенні від 23 липня 2002 року у справі "Компанія "Вестберґа таксі Актіеболаґ" та Вуліч проти Швеції", адміністративні суди, які розглядають скарги заявників стосовно рішень податкового управління, мають повну юрисдикцію у цих справах та повноваження скасувати оскаржені рішення. Справи мають бути розглянуті на підставі поданих доказів, а довести наявність підстав, передбачених відповідними законами, для призначення податкових штрафів, має саме податкове управління.
При вирішенні спорів щодо правомірності формування платниками податків своїх даних податкового обліку, зокрема якщо предметом спору є достовірність первинних документів та підтвердження інших обставин реальності відображених у податковому обліку господарських операцій, суди повинні врахувати, що відповідно до вимог статті 77 КАС України, обов`язок доведення відповідних обставин у спорах між особою та суб`єктом владних повноважень покладається на суб`єкта владних повноважень, якщо він заперечує проти позову (постанова Верховного Суду від 24 січня 2022 року у справі №620/3138/19).
Відповідно до частин першої та другої статті 77 КАС України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення, крім випадків, встановлених ст. 78 цього Кодексу.
В адміністративних справах про протиправність рішень, дій чи бездіяльності суб`єкта владних повноважень обов`язок щодо доказування правомірності свого рішення, дії чи бездіяльності покладається на відповідача.
Відповідачем не наведено обставин та не надано доказів, які б свідчили про штучний характер господарських операцій, невідповідність господарських операцій цілям та завданням статутної діяльності позивача, збитковості здійснених операцій, або інших обставин, які б окремо або в сукупності могли б свідчити про фіктивність вчинених операцій, а також про те, що вчинення зазначених операцій не було обумовлено розумними економічними причинами (цілями ділового характеру), а дії позивача та його контрагентів були спрямовані на отримання необґрунтованої податкової вигоди. Разом з тим, судом встановлено рух активів (товару) по ланцюгу від постачальника до покупця, встановлено зв`язок між фактом придбання товару і господарською діяльністю позивача.
З огляду на встановлені судом обставини, податкове повідомлення-рішення, видане Східним МУ ДПС по роботі з великими платниками податків форми B4 №000/200/5001 від 24.03.2026 про завищення суми від`ємного значення, що зараховується до складу податкового кредиту наступного звітного (податкового) періоду за грудень 2025 на суму ПДВ 186 568 грн, є таким, що прийняте внаслідок неправильних висновків контролюючого органу, що викладені в акті перевірки, а тому є протиправним та таким, що підлягає скасуванню. 
Частиною 2 ст. 2 КАС України, передбачено, що у справах щодо оскарження рішень, дій чи бездіяльності суб`єктів владних повноважень адміністративні суди перевіряють, чи прийняті (вчинені) вони: на підставі, у межах повноважень та у спосіб, що визначені Конституцією та законами України; з використанням повноваження з метою, з якою це повноваження надано; обґрунтовано, тобто з урахуванням усіх обставин, що мають значення для прийняття рішення (вчинення дії); безсторонньо (неупереджено); добросовісно; розсудливо; з дотриманням принципу рівності перед законом, запобігаючи всім формам дискримінації; пропорційно, зокрема з дотриманням необхідного балансу між будь-якими несприятливими наслідками для прав, свобод та інтересів особи і цілями, на досягнення яких спрямоване це рішення (дія); з урахуванням права особи на участь у процесі прийняття рішення; своєчасно, тобто протягом розумного строку.
Згідно п.41 висновку №11 (2008) Консультативної ради європейських суддів до уваги Комітету Міністрів Ради Європи щодо якості судових рішень обов`язок суддів наводити підстави для своїх рішень не означає необхідності відповідати на кожен аргумент захисту на підтримку кожної підстави захисту. Обсяг цього обов`язку може змінюватися залежно від характеру рішення. Згідно з практикою Європейського суду з прав людини очікуваний обсяг обґрунтування залежить від різних доводів, що їх може наводити кожна зі сторін, а також від різних правових положень, звичаїв та доктринальних принципів, а крім того, ще й від різних практик підготовки та представлення рішень у різних країнах. З тим, щоб дотриматися принципу справедливого суду, обґрунтування рішення повинно засвідчити, що суддя справді дослідив усі основні питання, винесені на його розгляд.
Згідно рішення Європейського суду з прав людини по справі "Серявін та інші проти України"(п.58) суд вказує, що згідно з його усталеною практикою, яка відображає принцип, пов`язаний з належним здійсненням правосуддя, у рішенні судів та інших органів з вирішення спорів мають бути належним чином зазначені підстави, на яких вони ґрунтуються.
Хоча п. 1 ст. 6 Конвенції зобов`язує суди обґрунтувати свої рішення, його не можна тлумачити як такий, що вимагає детальної відповіді на кожний аргумент. Міра, до якої суд має виконати обов`язок щодо обґрунтування рішення, може бути різною в залежності від характеру рішення.
Усі інші аргументи сторін вивчені судом, однак є такими, що не потребують детального аналізу у судовому рішенні, оскільки вищенаведених висновків суду не спростовують.
Враховуючи вищевикладене, з`ясувавши та перевіривши всі фактичні обставини справи, об`єктивно оцінивши докази, що мають юридичне значення, враховуючи основні засади адміністративного судочинства, вимоги законодавства України, суд вважає, що наявні правові підстави для задоволення позову.
Розподіл судового збору здійснити у відповідності до ч. 1 ст. 139 КАС України. 
Керуючись ст. 2, 5, 14, 241-246, 255, 263, 295 КАС України суд, -
УХВАЛИВ:
Адміністративний позов - задовольнити.
Визнати протиправним та скасувати податкове повідомлення-рішення Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків форми В4 №000/200/5001 від 24.03.2026 року.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Східного міжрегіонального управління ДПС по роботі з великими платниками податків (код ЄДРПОУ ВП: 43968079) на користь Приватного акціонерного товариства "ПОЛТАВСЬКИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" (код ЄДРПОУ 00191282) судовий збір у розмірі 2662,40 грн.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови судом апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Рішення може бути оскаржене в порядку та строки, передбачені статтями 295, 297Кодексу адміністративного судочинства України.
Повний текст рішення суду складено 06.08.2026 року.

Суддя Н.Є. Калугіна