Справа № 186/2688/25
провадження №2/457/184/26 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ 

03 вересня 2026 року м. Трускавець

Трускавецький міський суд Львівської області
в складі головуючого-судді Марчука В.І.,
секретар судового засідання Кушнір М.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Трускавці цивільну справу за позовом ОСОБА_1 до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу, 
з участю відповідачки ОСОБА_2 ,-
в с т а н о в и в:
ОСОБА_1 звернувся до Трускавецького міського суду Львівської області з позовом до ОСОБА_2 про розірвання шлюбу. Позов мотивований тим, що 26.10.1996 між сторонами було зареєстровано шлюб. Через відсутність інтересів та взаєморозуміння між ними сімейні стосунки між сторонами суттєво погіршилися, що у кінцквому результаті призвело до втрати любові та поваги один до одного. На даний час шлюбні відносини між ними фактично припинені, вони проживають окремо, а шлюб має формальний характер. Подальше збереження шлюбу суперечить інтересам позивача та є підставою для його розірвання. Просить розірвати укладений шлюб
При зверненні до суду з позовною заявою представник позивача ОСОБА_1 – адвокат Сащук М.М. просив проводити розгляд справи у відсутності сторони позивача, вказав, що позовні вимоги підтримує та просив позов задоволити. 
Відповідач ОСОБА_2 у судовому засіданні заперечила проти задоволення позовних вимог, пояснила, що їй незрозуміло, чому позивач звернувся з позовом про розірвання шлюбу. 
Ухвалою судді Шахтарського міського суду Дніпропетровської області Янжули С.А. від 25.12.2025 матеріали справи передано за підсудністю до Трускавецького міського суду Львівської області.
04.02.2026 ухвалою судді Трускавецького міського суду Львівської області Марчуком В.І. відкрито провадження, справу призначено до судового розгляду в порядку спрощеного позовного провадження з викликом сторін по справі.
Ухвалою Трускавецького міського суду від 18.05.2026 сторонам було надано строк на примирення тривалістю 2 місяці. 
Ухвалою Трускавецького міського суду Львівської області від 27.07.2026 провадження у справі поновлено. 
Заслухавши відповідача, дослідивши зібрані у справі докази, суд вважає, що позов слід задовольнити з наступних підстав.
Правовідносини у даній цивільній справі регулюються нормами Сімейного Кодексу України.
Згідно зі ст. 3 СК України сім`ю складають особи, які спільно проживають, пов`язані спільним побутом, мають спільні права та обов`язки.
Відповідно до ч. 3 ст. 105 Сімейного кодексу України шлюб припиняється внаслідок його розірвання за позовом одного з подружжя на підставі рішення суду, відповідно до ст. 110 СК України.
Згідно з ч. 1 ст. 206 ЦПК України позивач може відмовитися від позову, а відповідач - визнати позов на будь-якій стадії провадження у справі, зазначивши про це в заяві по суті справи або в окремій письмовій заяві.
Проаналізувавши надані докази, суд встановив, що сторони 26.10.1996 зареєстрували шлюб у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білокуракинського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 52, що підтверджується повторним свідоцтвом про шлюб серії НОМЕР_1 , яке видано 04.12.2025 Дрогобицьким відділом державної реєстрації актів цивільного стану у Дрогобицькому районі Львівської області Львівського міжрегіонального управління Міністерства юстиції України /арк. справи 9/.
Від спільного подружнього життя у сторін неповнолітніх дітей не має.
З матеріалів справи вбачається, що шлюбні відносини між сторонами припинені, спільне господарство не ведуть та разом не проживають. Вжиті судом заходи з метою примирення сторін виявилися безрезультатними. 
Суд вважає, що позивач має дійсне прагнення до розірвання шлюбу, подальше збереження шлюбу суперечить його інтересам та принципу добровільності шлюбу.
Згідно зі ст.24 СК України шлюб ґрунтується на вільній згоді жінки та чоловіка. Примушування жінки та чоловіка до шлюбу не допускається. Таке положення національного законодавства України відповідає ст.16 Загальної декларації прав людини, прийнятої Генеральною Асамблеєю ООН 10 грудня 1948 року, згідно з якою чоловіки і жінки, які досягли повноліття, мають право без будь-яких обмежень за ознакою раси, національності або релігії одружуватися і засновувати сім`ю. Вони користуються однаковими правами щодо одруження під час шлюбу та під час його розірвання. Позов про розірвання шлюбу може бути пред`явлений одним із подружжя (ст.110 СК України).
Згідно зі ст. ст.110, 112 Сімейного Кодексу України шлюб розривається, якщо судом буде встановлено, що подальше спільне життя чоловіка й жінки та збереження родини стали неможливими.
Суд вважає, що подальше спільне життя подружжя і збереження шлюбу суперечить інтересам позивача, позивач наполягає на розірванні шлюбу, перспектива відновлення родини втрачена. Спору про спільно набуте майно на час подання позовної заяви між позивачем та відповідачем немає.
Системний аналіз наведених положень матеріального та процесуального права дає підстави для висновку, що заходи для примирення подружжя вживаються судом за таких умов: це не суперечить моральним засадам суспільства; існують об`єктивні обставини, які свідчать, що такі заходи можуть бути дієвими, тобто такими, що можуть призвести до примирення сторін; застосовані заходи для примирення подружжя, якщо вони мають наслідком зупинення провадження у справі, не повинні суперечити загальним засадам цивільного судочинства та не порушувати розумність строків розгляду справ.
У ході судового провадження примирення між сторонами не відбулося, сторона позивача категорично заперечила щодо примирення. 
З урахуванням встановлених у справі обставин, виходячи з принципу неприпустимості примушення до шлюбу та шлюбних відносин, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог, та вважає за необхідне шлюб між сторонами припинити шляхом його розірвання, у зв`язку чим позовні вимоги слід задовольнити.
Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд зазначає наступне.
Відповідно до ч. 1 ст. 141 ЦПК України судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Інші судові витрати, пов`язані з розглядом справи, у разі задоволення позову покладаються на відповідача.
Позивачем при зверненні до суду з цим позовом був сплачений судовий в розмірі 1211 грн 20 коп. /арк. справи 1/.
Відповідно до ч. 1 ст. 13 ЦПК України суд розглядає справи не інакше як за зверненням особи, поданим відповідно до цього Кодексу, в межах заявлених нею вимог і на підставі доказів, поданих учасниками справи або витребуваних судом у передбачених цим Кодексом випадках.
Позивач при зверненні до суду не просив відшкодувати йому понесені судові витрати.
Отже, враховуючи такий принцип цивільного судочинства як диспозитивність, понесені судові витрати позивачкою при ухваленні рішення не відшкодовуються.
На підставі наведеного та керуючись ст.ст. 110-112 СК України, -
у х в а л и в:
Позов задоволити.
Розірвати шлюб між ОСОБА_1 та ОСОБА_2 укладений 26 жовтня 1996 року у відділі державної реєстрації актів цивільного стану реєстраційної служби Білокуракинського районного управління юстиції у Луганській області, актовий запис № 52.
Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційну скаргу не було подано.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення безпосередньо до Львівського апеляційного суду. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини судового рішення, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручене у день його проголошення або складення, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження, якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Повне найменування (ім`я) учасників справи та їх місце проживання (місцезнаходження):
Позивач: ОСОБА_1 , ІНФОРМАЦІЯ_1 , зареєстрований за адресою: АДРЕСА_1 , РНОКПП НОМЕР_2 .
Відповідач: ОСОБА_2 , ІНФОРМАЦІЯ_2 , згідно довідки про внутрішньо переміщену особу фактично проживає за адресою: АДРЕСА_2 , РНОКПП НОМЕР_3 .
Суддя: | | В.  І.  Марчук