Справа №601/1182/26 
Провадження № 2/601/779/2026 
Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И
ЗАОЧНЕ
06 липня 2026 року 
Кременецький районний суд Тернопільської області у складі:
головуючого судді Шульгач Н.М., 
за участю секретаря судового засідання Радчук І.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду м.Кременець цивільну справу за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором,

ВСТАНОВИВ:
Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» звернулося в суд із позовом до ОСОБА_1 , просить стягнути із відповідача на користь Товариства суму заборгованості за кредитним договором № 6394372 від 22.02.2023 у розмірі 19378,15 грн.
В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 22.02.2023 ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 уклали електронний договір № 6394372 про надання коштів на умовах споживчого кредиту. Відповідно до умов договору, ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед ОСОБА_1 виконало та надало кредит в сумі 5500 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку № НОМЕР_1 . ТОВ «Авентус Україна» 27.11.2023 на підставі Договору факторингу №27.11/23-Ф за плату відступило, а ТОВ «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача. Рішенням №251124/1 від 25.11.2024 змінено найменування з ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» на нове ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал». Також зазначає, що ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» у період з 28.11.2023 по 17.02.2024 (82 календарних днів) здійснено нарахування процентів за стандартною процентною ставкою у сумі 8974,90 грн, проценти нараховано у межах погодженого строку надання кредиту. Отже заборгованість відповідача становить 19378,15 грн, з яких: 5500 грн. заборгованість за тілом кредиту; 4903,25 грн заборгованість за відсотками; 8974,90 грн нараховані проценти ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал».
Ухвалою судді від 04.05.2026 відкрито провадження у справі, справу призначено до розгляду за правилами спрощеного позовного провадження з викликом (повідомленням) сторін.
У судове засідання представник позивача не з`явився, однак просив розгляд даної справи проводити без його участі, позов підтримує та просить його задовольнити, не заперечує проти ухвалення судом заочного рішення.
Відповідач ОСОБА_1 в судове засідання повторно не з`явилася, будучи належним чином повідомлена про дату, час і місце судового засідання, що підтверджується матеріалами справи. Будь яких заяв чи клопотань до суду від неї не надходило. Відзив на позов не подала.
Відповідно до ч.4 ст.223 ЦПК України, у разі повторної неявки в судове засідання відповідача, повідомленого належним чином, суд вирішує справу на підставі наявних у ній даних чи доказів (постановляє заочне рішення), якщо позивач не заперечує проти такого вирішення справи.
Таким чином, суд, ухвалює рішення при заочному розгляді справи, що відповідає вимогам ст.280 ЦПК України.
Дослідивши та оцінивши докази по справі, суд встановив наступні обставини справи:
ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 22.02.2023 за допомогою Інформаційно-телекомунікаційної системи уклали електронний договір №6394372 про надання коштів на умовах споживчого кредиту.
Згідно пунктів 1.3, 1.4 Договору сума кредиту 5500 грн, строк кредитування 360 днів, періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів.
Стандартна процента ставка становить 1,99% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту, вказаного в п. 1.4 цього Договору (п. 1.5.1). Знижена процента ставка становить 1,493 % за кожен день користування кредитом (п. 1.5.2).
Згідно п. 1.8.1, орієнтовна загальна вартість кредиту на дату укладення договору складає за стандартною процентною ставкою за весь строк користування кредитом 44902 грн.
Як вбачається з додатку №1 до договору №6394372 від 22.02.2023, який є таблицею обчислення загальної вартості кредиту для споживача та реальної річної процентної ставки за договором про споживчий кредит, зазначено дати платежів, остання дата 17.02.2024, реальна річна процентна ставка 19652,31% та загальну вартість кредиту 44081,13 грн.
Крім того, в матеріалах справи міститься Паспорт споживчого кредиту, який також підписано електронним підписом ОСОБА_1 (одноразовий ідентифікатор А2016), та в якому містяться відомості про позичальника, основні умови кредитування, інформація щодо реальної річної процентної ставки та орієнтовної загальної вартості кредиту для споживача та інші умови.
ТОВ «Авентус Україна» свої зобов`язання перед відповідачем за кредитним договором виконало та надало йому кредит в сумі 5500,00 грн, шляхом зарахування кредитних коштів на платіжну картку відповідача НОМЕР_1 22.02.2023 о 16:07, що стверджується листом ТОВ «Пейтек Україна» за вих. №20231206-16 від 06.12.2023.
Згідно із відповіді АТ КБ «Приватбанк» від 13.05.2026 на ухвалу Кременецького районного суду Тернопільської області про витребування доказів, АТ КБ «Приватбанк» повідомило, що на ім`я ОСОБА_1 в банку емітовано карту № НОМЕР_2 , на яку здійснено переказ коштів 22.02.2023 року на суму 5500 грн.
Згідно картки обліку Договору (розрахунку заборгованості) здійсненого ТОВ «Авентус України» заборгованість ОСОБА_1 за кредитним догвором №6394372 від 22.02.2023 становить 10403,25 грн.
ТОВ «Авентус Україна» та ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» 27.11.2023 уклали договір факторингу № 27.11/23-Ф, згідно з умовами якого клієнт відступив фактору права грошової вимоги за кредитним договором.
Відповідно до п. 1.1. вказаного Договору, за цим договором позивач (Фактор) зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження ТОВ «Авентус Україна» (Клієнта) (ціна продажу) за плату, а Клієнт відступити Факторові Право грошової Вимоги, строк виконання зобов`язань за якою настав або виникне в майбутньому до третіх осіб Боржників, включаючи суму основного зобов`язання (кредиту), плату за кредитом (плату за процентною ставкою), пеню за порушення грошових зобов`язань та інші платежі, право на одержання яких належить Клієнту.
Підписаний сторонами та скріплений їх печатками Акт прийому-передачі Реєстру боржників за договором факторингу №27.11/23-Ф від 27.11.2023 підтверджує факт переходу від ТОВ «Авентус Україна» до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна» права вимоги заборгованості та є невід`ємною частиною Договору факторингу.
Відповідно до витягу з Реєстру боржників до договору факторингу №27.11/23-Ф від 27.11.2023 до ТОВ «ФК «Фінтраст Україна», зокрема, перейшло право вимоги за кредитним договором №6394372, позичальником за яким є ОСОБА_1 , сума заборгованості за основною сумою боргу 5500 грн, заборгованість по відсотках 4903,25 грн. Загальна сума заборгованості 10403,25 грн.
Згідно розрахунку заборгованості ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал», позивачем після отримання прав вимоги до відповідача нараховано проценти в сумі 8974,90 грн за 82 календарних дні (з 28.11.2023 по 17.02.2024) в межах строку дії Договору та згідно умов Договору, (5500 грн *1,99%=109,45 грн * 82 календарних днів = 8974,90 грн).
На підставі рішення № 251124/1 єдиного учасника ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» від 25.11.2024 ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Україна» змінило назву на ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал».
З врахування встановлених обставин, суд вважає, що до виниклих між сторонами правовідносин слід застосувати наступні норми матеріального права.
Згідно із частиною першою статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Частиною першою статті 1054 ЦК України передбачено, що за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Відповідно до частини першої статті 205 ЦК України правочин може вчинятися усно або в письмовій (електронній) формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом.
Згідно статті 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах (у тому числі електронних), у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв`язку.
Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами).
Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного, електронного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.
Відповідно до висновків, викладених у постановах Верховного Суду від 09 вересня 2020 року у справі № 732/670/19, від 23 березня 2020 року у справі № 404/502/18, від 07 жовтня 2020 року № 127/33824/19, будь-який вид договору, який укладається на підставі Цивільного або Господарського кодексів України може мати електронну форму. Договір, укладений в електронній формі, є таким, що укладений у письмовому вигляді (статі 205, 207 ЦК України).
Особливості укладання кредитного договору в електронному вигляді визначені Законом України «Про електронну комерцію».
Враховуючи приписи статей 3, 11, 12 Закону України «Про електронну комерцію». Судом першої інстанції вірно визначено, що укладання договору в електронному вигляді через інформаційно-комунікаційну систему можливе за допомогою електронного підпису лише за умови використання засобу електронного підпису усіма сторонами цього правочину. В іншому випадку електронний правочин може бути підписаний сторонами електронним підписом одноразового ідентифікатора та/або аналогом власноручного підпису (факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, іншого аналога власноручного підпису) за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідних аналогів власноручних підписів.
Верховний Суд в постанові від 12.01.2021 року по справі № 524/5556/19 підтверджує, що суди дійшли обґрунтованого висновку про те, що оспорюваний договір про надання фінансового кредиту підписаний позивачкою за допомогою одноразового паролю-ідентифікатора, тобто належними та допустимими доказами підтверджено укладання між сторонами спірного правочину. Без отримання листа на адресу електронної пошти та/або смс- повідомлення, без здійснення входу на сайт товариства за допомогою логіна особистого кабінету і пароля особистого кабінету кредитний договір між позивачем та відповідачем не був би укладений. Сторони досягли згоди щодо усіх істотних умов правочину, що спростовує доводи касаційної скарги у цій частині».
Згідно із частини першої статті 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов`язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірах та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов`язується повернути кредит та сплатити проценти.
Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів на дату укладення договору (частина друга статті 1056-1 ЦК України).
Згідно з частиною другою статті 1054 ЦК України до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1цієї глави (ст. ст. 1046-1053), якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.
Згідно статті 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов`язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.
Відповідно до статті 1047 ЦК України договір позики укладається у письмовій формі, якщо його сума не менш як у десять разів перевищує встановлений законом розмір неоподатковуваного мінімуму доходів громадян, а у випадках, коли позикодавцем є юридична особа, - незалежно від суми. На підтвердження укладення договору позики та його умов може бути представлена розписка позичальника або інший документ, який посвідчує передання йому позикодавцем визначеної грошової суми або визначеної кількості речей.
За приписами частини першої статті 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.
Положеннями частини першої статті 1049 ЦК України визначено, що позичальник зобов`язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Якщо договором не встановлений строк повернення позики або цей строк визначений моментом пред`явлення вимоги, позика має бути повернена позичальником протягом тридцяти днів від дня пред`явлення позикодавцем вимоги про це, якщо інше не встановлено договором.
Згідно встановлених обставин справи, ТОВ «Авентус Україна» та ОСОБА_1 22.02.2023 уклали електронний договір №6394372 про надання коштів на умовах споживчого кредиту, сума кредиту 5500 грн, строк кредитування 360 днів. Періодичність платежів зі сплати процентів кожні 30 днів. Стандартна процента ставка становить 1,99% за кожен день користування кредитом та застосовується в межах всього строку кредиту.
Факт отримання відповідачем коштів в сумі 5500 гривень підтверджується листом ТОВ «Пейтек Україна» №20231206-16 від 06.12.2023 та листом АТ КБ «Приватбанк» від 13.05.2026.
Згідно з нормою статті 526 ЦК України зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Порушенням зобов`язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання) (стаття 610 ЦК України).
В силу приписів частини другої статті 615 ЦК України одностороння відмова від зобов`язання не звільняє винну особу від відповідальності за порушення зобов`язання.
Крім того, відповідно до частини першої статті 512 ЦК України кредитор у зобов`язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).
Згідно із статті 514 ЦК України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов`язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.
Відповідно до частини другої статті 516 ЦК України якщо боржник не був письмово повідомлений про заміну кредитора у зобов`язанні, новий кредитор несе ризик настання несприятливих для нього наслідків. У цьому разі виконання боржником свого обов`язку первісному кредиторові є належним виконанням.
За договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов`язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов`язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника) (частина перша статті 1077 ЦК України).
Виходячи із принципу змагальності сторін, у спорі про стягнення кредитної заборгованості на позивача покладається тягар доведення надання позичальнику кредитних коштів та порушення боржником своїх зобов`язань щодо повернення кредиту, а на відповідача відповідно лежить тягар доведення відсутності у нього заборгованості (висновки ВС у постанові від 30.08.2023 у справі № 753/20537/18).
Суду не надано доказів повернення відповідачем кредиту та відсотків.
Зважаючи на те, що за договором факторингу від 27.11.2023 №27.11/23-Ф ТОВ «Фінтраст Україна» набуло право грошової вимоги до відповідача за кредитним договором 22.02.2023 № 6394372 у розмірі 10403,25 грн, що підтверджується договором, додатками до нього, витягом із реєстру боржників, а тому з відповідача в користь позивача слід стягнути заборгованість у сумі 19 378,15 грн, з яких: 5500 грн заборгованість за тілом кредиту; 4903,25 грн заборгованість за відсотками; 8974,90 грн нараховані проценти ТОВ «ФК «Фінтраст Капітал» за 82 календарних днів, які нараховані в межах строку кредитування.
Щодо стягнення судових витрат на професійну правничу допомогу в розмірі 10 000 грн. необхідно зазначити наступне.
Згідно ч. 1 ст. 133 ЦПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до ч. 3 ст. 133 ЦПК України, до витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать витрати: 1) на професійну правничу допомогу; 2) пов`язані із залученням свідків, спеціалістів, перекладачів, експертів та проведенням експертизи; 3) пов`язані з витребуванням доказів, проведенням огляду доказів за їх місцезнаходженням, забезпеченням доказів; 4) пов`язані з вчиненням інших процесуальних дій, необхідних для розгляду справи або підготовки до її розгляду.
Також, у постанові Верховного Суду від 12.02.2020 р. в справі № 648/1102/19 вказано, що витрати за надану професійну правничу допомогу у разі підтвердження обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості підлягають розподілу за результатами розгляду справи незалежно від того, чи їх уже фактично сплачено стороною/третьою особою, чи тільки має бути сплачено (п. 1 ч. 2 ст. 137 ЦПК України).
За умовами ч.ч. 3, 4 ст. 137 ЦПК України для визначення розміру витрат на правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги. Розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
На підтвердження вимог про стягнення судових витрат понесених ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» у зв`язку з розглядом в суді цієї справи, було надано до суду: договір про надання правової допомоги №10/12-2024 від 10.12.2024, свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю серії КС № 9422/10, заявка №1621 від 30.03.2026 про виконання доручення до договору №10/12-2024 від 10.12.2024, ордер на надання правничої допомоги серії АІ №2186277 від 27.04.2026, рахунок на оплату від 27.04.2026, акт прийому передачі виконаних робіт (надання послуг) № 1621 від 27.04.2026 згідно договору №10/12-2024 від 10.12.2024.
Верховний Суд неодноразово зауважував, що суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспіврозмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг.
Дослідивши матеріали справи, беручи до уваги рівень складності та категорію справи, обсяг наданих адвокатом послуг та виконаних робіт, час, витрачений адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг), виходячи з вимог обгрунтованості та пропорційності таких витрат до предмета спору з урахуванням ціни позову, суд, керуючись принципами справедливості та верховенством права, дійшов висновку про те, що заявлений до стягнення розмір витрат на професійну правничу допомогу в сумі 10000,00 грн, є завищеним.
Відтак, враховуючи малозначність та типовість справи, розгляд справи у порядку спрощеного позовного провадження, суд вважає, що понесені витрати, які підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача, необхідно зменшити з 10 000,00 грн до 4000,00 грн.
Крім того, на підставі ч.ч. 1, 2 ст. 141 ЦПК України з відповідача на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» слід стягнути судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 2662,40 грн.
На підставі наведеного, керуючись статтями 2, 4, 12, 13, 76-78, 133, 137, 141, 258-268, 273, 352-355 Цивільного процесуального кодексу України, суд,

УХВАЛИВ:
Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» до ОСОБА_1 про стягнення заборгованості за кредитним договором задовольнити. 
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» 19 378 гривень 15 копійок заборгованості за договором про надання споживчого кредиту №6394372 від 22.02.2023.
Стягнути з ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» 2662 гривні 40 копійок сплаченого судового збору.
Стягнути із ОСОБА_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал» 4000 гривень витрат на правову допомогу. 
Заочне рішення може бути переглянуто Кременецьким районним судом Тернопільської області за письмовою заявою відповідача, поданою протягом тридцяти днів з дня його проголошення.
Учасник справи, якому повне заочне рішення суду не було вручене у день його проголошення, має право на поновлення пропущеного строку на подання заяви про його перегляд якщо така заява подана протягом двадцяти днів з дня вручення йому повного заочного рішення суду. Строк на подання заяви про перегляд заочного рішення може бути також поновлений в разі пропуску з інших поважних причин.
Апеляційна скарга на рішення суду учасниками справи подається протягом тридцяти днів з дня його проголошення до Тернопільського апеляційного суду.
Учасник справи, якому повне рішення суду не було вручено у день його проголошення або складання, має право на поновлення пропущеного строку на апеляційне оскарження рішення суду якщо апеляційна скарга подана протягом тридцяти днів з дня вручення йому повного рішення суду.
Заочне рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги всіма учасниками справи, якщо апеляційної скарги не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення суду, якщо її не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.

Учасники справи:
Позивач: Товарство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фінтраст Капітал», ЄДРПОУ 44559822, місцезнаходження: м.Київ вул.Набережно-Корчуватська,27, приміщення 2, 03045;
Відповідач: ОСОБА_1 , РНОКПП: НОМЕР_3 , місце реєстрації: АДРЕСА_1 ;

Головуючий: