ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЖИТОМИРСЬКОЇ ОБЛАСТІ 

майдан Путятинський, 3/65, м. Житомир, 10002, тел. (0412) 48 16 20,
e-mail: inbox@zt.arbitr.gov.ua, web: https://zt.arbitr.gov.ua,
код ЄДРПОУ 03499916 

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 липня 2026 р. 		Справа № 906/1445/25 	

Господарський суд Житомирської області у складі: судді Кравець С.Г., 
секретаря судового засідання: Виговської Д.Ю.,
за участю представників сторін:
від позивача: Дідовець Ю.П. - виписка з ЄДРЮОФОПГФ,
Чемерис О.О. - виписка з ЄДРЮОФОПГФ,
від відповідача: Руденко В.В. - адвокат, ордер серії АІ №1969740 від 08.08.2025,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу
за позовом Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра-Аутдор"
про стягнення 361 794,84грн. 

Процесуальні дії по справі.
Департамент містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради (далі - позивач, Департамент) звернувся до Господарського суду Житомирської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Довіра Аутдор" (далі - відповідач, Товариство) про стягнення недоотриманої плати у розмірі 361 794,84грн за право тимчасового користування місцями розташування рекламних засобів, що перебувають у комунальній власності м. Житомира, згідно договору на розміщення зовнішньої реклами №14 від 01.08.2016, а також судових витрат.
Ухвалою суду від 10.11.2025 вказану позовну заяву прийнято до розгляду, відкрито провадження у справі №906/1445/25 за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначено на 10.12.2025.
Ухвалою суду від 10.12.2025 відмовлено у задоволенні клопотання ТОВ "Довіра Аутдор" від 04.11.2025 про передачу справи за підсудністю до Господарського суду міста Києва та оголошено перерву у судовому засіданні до 17.12.2025.
Ухвалою суду від 17.12.2025 відмовлено у задоволенні клопотання Департаменту, яке міститься у позовній заяві, про залучення до участі у справі в якості третьої особи - Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області. Відмовлено у задоволенні клопотання Департаменту про залучення до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні позивача - Північного офісу Держаудитслужби. Відповідь на відзив від 03.12.2025 залишено без розгляду. Відмовлено у задоволенні клопотання Товариства від 09.12.2025 про залишення без розгляду доказів, долучених позивачем до додаткових пояснень від 17.11.2025. Продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 21.01.2026.
Ухвалою суду від 21.01.2026 продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 02.02.2026.
Ухвалою суду від 02.02.2026 задоволено клопотання Департаменту від 30.01.2025 про витребування доказів та витребувано у Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області розрахунок загальної суми недоотриманої Департаментом плати в сумі 361 794,84грн від ТОВ "Довіра Аутдор", зазначеної в реєстрі розрахунку загальної суми недоотриманої плати від рекламорозповсюджувачів за право тимчасового користування місцями розташування рекламних засобів, що перебувають у комунальній власності м. Житомира, згідно договору за право тимчасового користування місцями розташування рекламних засобів, що перебувають у комунальній власності міста Житомира від 01.08.2016 №14. Прийнято до розгляду заяву Департаменту (вх.№01-44/456/26) від 30.01.2026 про уточнення правових підстав позову, яка фактично є заявою про зміну підстав позову та постановлено здійснювати подальший розгляд справи в межах поданих змін. Продовжено строк підготовчого провадження та відкладено підготовче засідання на 26.02.2026.
У підготовчому засіданні оголошувалась перерва з 26.02.2026 до 03.03.2026.
Ухвалою суду від 03.03.2026 закрито підготовче провадження та призначено дану справу до судового розгляду по суті на 02.04.2026.
У зв`язку з оголошенням повітряної тривоги на території Житомирської області судове засідання, яке було призначене на 02.04.2026 о 15:30 не відбулося. Ухвалою суду від 02.04.2026 судове засідання для розгляду справи по суті призначено на 30.04.2026.
У судовому засіданні при розгляді справи по суті оголошувалась перерва з 30.04.2026 до 29.05.2026.
Ухвалою суду від 29.05.2026 продовжено строк розгляду справи по суті та відкладено розгляд справи по суті на 25.06.2026.
У судовому засіданні при розгляді справи по суті оголошувалась перерва з 25.06.2026 до 02.07.2026.
Представники позивача у судових засіданнях при розгляді справи по суті підтримали позовні вимоги з підстав, викладених Департаментом у заяві (вх.№01-44/456/26) від 30.01.2026 про уточнення правових підстав позову, та просили задовольнити позов у повному обсязі.
Представник відповідача проти задоволення позову заперечила, просила відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.
У судовому засіданні 02.07.2026 судом оголошено скорочене (вступна та резолютивна частини) рішення.

Виклад позицій учасників судового процесу.
В обґрунтування позовних вимог Департамент посилається на те, що за результатом ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності позивача за період з 01.01.2018 по 30.11.2022, проведеної Управлінням Північного офісу Держаудитслужби у Житомирській області, складено акт №06-11-30/001 від 17.02.2023, у якому встановлено заниження площі горизонтальної проекції місць розташування рекламних засобів через неврахування площі фундаментів наземних конструкцій, що призвело до заниження розміру плати за користування такими місцями. Згідно реєстру розрахунку суми недоотриманої Департаментом від ТОВ "Довіра Аутдор" плати за договором №14 від 01.08.2016, її розмір становить 361 794,84грн. У зв`язку із встановленим, Управління Північного офісу Держаудитслужби у Житомирській області направило позивачу вимогу №260608-14/980-2023 від 29.03.2023 про усунення порушень законодавства. Позивач стверджує, що законність вказаної вимоги визнана постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2024 у справі №240/17778/23. Вказує, що за підрахунком Управління Північного офісу Держаудитслужби у Житомирській області, сума недоотриманої позивачем плати за право тимчасового користування відповідачем місцями розташування рекламних засобів, що перебувають у комунальній власності м. Житомира, становить 361 794,84грн. Зазначає, що заявлена до стягнення сума підлягає розгляду судом як така, що виникла не лише з договірних правовідносин, а й з правовідносин щодо повернення безпідставно збережених коштів у розумінні ст.1212 ЦК України (т.1, а.с.1-15, т.4, а.с.15-16).
Відповідач у відзиві від 25.12.2025 на позовну заяву не визнає позовні вимоги у повному обсязі. Зазначає, що оплата послуг за спірний період була здійснена ТОВ "Довіра Аутдор" згідно виставлених позивачем рахунків та підписаних сторонами актів наданих послуг у повному обсязі. Аргументи позивача про те, що спірні правовідносини врегульовано Законом України "Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні" є безпідставними, оскільки відповідач не є підконтрольною установою в розумінні цього закону. Посилаючись на вказаний закон, Департамент намагається екстраполювати публічно-правові відносини (між позивачем і Держаудитслужбою) на приватно-правові відносини (між позивачем і відповідачем). Всупереч вимогам частини 3 ст.632 ЦК України позивач намагається стягнути з відповідача оплату за договором за минулий період, зобов`язання за який виконано обома сторонами. Товариство просить врахувати, що Сьомим апеляційним адміністративним судом в межах справи №240/17778/23 не досліджувались умови договірних відносин між ТОВ "Довіра Аутдор" та позивачем та не встановлювались обставини виконання договору, тому посилання позивача на дане судове рішення, в якості преюдиційного факту недоплати за договором, є безпідставним. Заявляючи про стягнення з відповідача суму недоотриманої плати за договором, позивач не наводить ані розрахунку, ані методології розрахунку визначеної суми. З урахуванням наведеного, оскільки сторони не вносили змін до договору щодо збільшення вартості оплати за розміщення рекламних засобів у спірний період, стягнення перерахованої ціни після виконання умов договору, відповідач вважає безпідставним, тому просить відмовити у задоволенні позову у повному обсязі (т.3, а.с.1-6).
Відповідь Департаменту від 03.12.2025 на відзив ухвалою суду від 17.12.2025 залишено без розгляду, у зв`язку з пропуском процесуального строку на її подання.

Фактичні обставини, встановлені судом, та зміст спірних правовідносин.
01.08.2016 між Департаментом містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Довіра Аутдор" (розповсюджувач/користувач) укладено договір на розміщення зовнішньої реклами №14, відповідно до п.1 якого, згідно рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради розповсюджувачу дозволено розмістити рекламні засоби на умовах, визначених договором, перелік яких вказаний в додатку №1, який є невід`ємною частиною цього договору (т.1, а.с.108-109).
Пунктом 2 договору визначено, що відповідно до Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Житомирі, затверджених рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради вiд 11.03.2010 №168, розповсюджувач зобов`язується виконувати їх та проводити оплату за тимчасове користування місцями розташування рекламних засобiв, що перебувають у комунальній власності на умовах передбачених цим договором.
Відповідно до п.6.2 договору, Департамент зобов`язується дотримуватись мов цього договору, чинного законодавства з питань реклами, в тому числі рішень виконавчого комітету Житомирської міської ради та Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Житомирі.
За умовами п.п.8.3, 8.6 договору, розповсюджувач зобов`язується проводити оплату за тимчасове користування мiсцями розташування рекламних засобів відповідно до тарифів, встановлених виконавчим комітетом Житомирської міської ради у відповідності до зони розташування рекламних засобiв у строки, передбачені цим договором; укласти додаткову угоду, у зв`язку зі зміною тарифів на оплату.
Згідно з п.8.10 договору, розповсюджувач зобов`язується упродовж 3-х днів, з моменту отримання рахунків та актів наданих послуг підписати їх або надати вмотивовану письмову відмову в їх підписанні.
У п.9 договору сторони узгодили, що оплата по цьому договору здійснюється розповсюджувачем на підставі тарифів, затверджених рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради та диференціюються, у зв`язку зі змінами в податковому законодавстві.
Відповідно до п.10 договору, оплата проводиться щомісячно, згiдно розрахунку оплати за тимчасове користування мiсцями розташування рекламних засобів з урахуванням зональних коефіцієнтів згiдно розрахунку, викладеному в додатку №2, який є невід`ємною частиною цього договору.
Як передбачено у п.14 договору, зміни та доповнення до цього договору вносяться шляхом укладання додаткових угод, якi є невід`ємною частиною цього договору.
Пунктом 17 договору визначено, що цей договір діє упродовж строку дії дозволу(ів), відповідно до дати терміну дії дозволу(ів).
У додатку №1 до договору (адресна програма місць тимчасового розташування спеціальних конструкцій (спеціальні наземні конструкції) з 01.08.2016) визначено адреси місць розміщення зовнішньої реклами, площу місць розташування та терміни дії дозволів (т.1, а.с.110).
У додатку №2 до договору наведено розрахунок оплати за розміщення зовнішньої реклами згідно перелiку мiсць розташування спеціальних конструкцій (спеціальна наземна конструкція) та розмір плати за тимчасове користування місцями за місяць (т.1, на звороті а.с.110-112).
У подальшому, між Департаментом та ТОВ "Довіра Аутдор" було укладено ряд додаткових угод до договору №14 від 01.08.2016, якими додатки №1 та №2 договору викладалися у нових редакціях (т.1, а.с.113-129).
Як вбачається з матеріалів справи, ТОВ "Довіра Аутдор" здійснювало розміщення зовнішньої реклами на підставі рішень виконавчого комітету Житомирської міської ради та виданих дозволів на розміщення зовнішньої реклами (т.1, а.с.203-249; т.2, а.с.1-279).
Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області проведено ревізію окремих питань фінансово-господарської діяльності Департаменту містобудування та земельних відносин міської ради за період з 01.01.2018 по 30.11.2022, за результатами якої складено та підписано акт ревізії №06-11-30/001 від 17.02.2023 (т.1, а.с.61-76).
Згідно з актом ревізії, Департаментом в порушення п.32 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 №2067, пункту 13.2 Правил розміщення зовнішньої реклами у місті Житомир, затверджених рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 11.03.2010 №168, а також п.2 договорів при визначенні розміру площі горизонтальної проекції рекламного засобу у дозволах та в договорах, укладених з розповсюджувачами, занижено технічні характеристики рекламного засобу, а саме площу горизонтальної проекції рекламного засобу, на яку повинна нараховуватися плата за розміщення зовнішньої реклами та яку визначено без врахування площі таких елементів наземної конструкції, як фундамент, що призвело до заниження розміру рекламного засобу та плати за розташування рекламних засобів в актах здачі-прийняття робіт (надання послуг), за підписом директора Департаменту Блажиєвського І.Й., та які прийнято до оплати розповсюджувачем, що підтверджено їх підписами, та у відповідних рахунках за надані послуги, які надіслано на адресу розповсюджувачів, та які ним оплачено, що призвело до недоотримання доходів загальним фондом бюджету Житомирської міської територіальної громади.
Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області направило на адресу Департаменту вимогу №260608-14/980-2023 від 29.03.2023 про усунення виявлених під час ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Департаменту порушень законодавства (т.1, а.с.95).
Не погодившись із результатом ревізії, Департамент містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради звернувся до Житомирського окружного адміністративного суду із позовом про визнання протиправним та скасування вимоги Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області №260608-14/980-2023 від 29.03.2023.
Рішенням Житомирського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 у справі №240/17778/23 позов Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради до Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області задоволено, визнано протиправною та скасовано вимогу Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області "Про усунення виявлених порушень" від 29.03.2023 №260608-14/980-2023 (т.1, а.с.11-12).
Постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2024 у справі №240/17778/23 апеляційну скаргу Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області задоволено, рішення Житомирського окружного адміністративного суду від 17.06.2024 скасовано, прийнято нову постанову, якою у задоволенні позову Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради - відмовлено (т.1, а.с.13-15).
Ухвалою Верховного Суду у складі колегії суддів Касаційного адміністративного суду від 09.12.2024 відмовлено у відкритті касаційного провадження за касаційною скаргою Департаменту містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради на постанову Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2024 у справі №240/17778/23.
Департамент звернувся до відповідача з претензією №30/12 від 22.01.2025 про сплату загальної суми недоотриманої плати за право тимчасового користування місцями розташування рекламних засобів, що перебувають у комунальній власності м. Житомира у розмірі 361 794,84грн (т.1, а.с.131).
ТОВ "Довіра Аутдор" у відповіді від 24.02.2025 на претензію зазначило, що окільки щодо збільшення вартості оплати за розміщення рекламних засобів у вказаний в претензії період Департамент та ТОВ "Довіра Аутдор" зміни до договору не вносили, зобов`язання з оплати за тимчасове користування місцями для розташування рекламних засобів ТОВ "Довіра Аутдор" виконало у повному обсязі, тому перегляд вартості оплати за минулий період в односторонньому порядку є безпідставним і свідчить про грубе порушення Департаментом вимог законодавства України, що регулює відносний сторін за договором (т.1, а.с.132).
Станом на момент подання Департаментом вказаного позову відповідач не сплатив грошові кошти, що стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду.

Норми права та мотиви, якими керувався суд при ухваленні рішення. 
Статтею 11 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) визначено, що цивільні права та обов`язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов`язки; підставами виникнення цивільних прав та обов`язків, зокрема, є договори та інші правочини.
Частиною 1 ст.626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків.
Відповідно до статей 6, 627 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.
Згідно частин 1, 2 ст.509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від вчинення певної дії (негативне зобов`язання), а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку. Зобов`язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.
Зобов`язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (частина 1 ст.526 ЦК України).
Частиною 1 ст.628 ЦК України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства.
Відповідно до статті 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Правовідносини між сторонами виникли на підставі договору на розміщення зовнішньої реклами №14 від 01.08.2016, укладеного між Департаментом містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю "Довіра Аутдор", відповідно до п.1 якого, згідно рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради розповсюджувачу дозволено розмістити рекламні засоби на умовах, визначених договором, перелік яких вказаний в додатку №1, який є невід`ємною частиною цього договору (т.1, а.с.108-109).
Закон України "Про рекламу" визначає засади рекламної діяльності в Україні, регулює відносини, що виникають у процесі виробництва, розповсюдження та споживання реклами.
За визначенням, наведеним у пункті 9 частини 1 ст.1 Закону України "Про рекламу", зовнішня реклама - це реклама, що розміщується на спеціальних тимчасових і стаціонарних конструкціях - рекламоносіях, розташованих на відкритій місцевості, а також на зовнішніх поверхнях будинків, споруд, на елементах вуличного обладнання, над проїжджою частиною вулиць і доріг.
Частиною 1 ст.16 Закону України "Про рекламу" передбачено, що розміщення зовнішньої реклами у населених пунктах проводиться на підставі дозволів, що надаються виконавчими органами сільських, селищних, міських рад, а поза межами населених пунктів - на підставі дозволів, що надаються обласними державними адміністраціями, а на території Автономної Республіки Крим - Радою міністрів Автономної Республіки Крим, в порядку, встановленому цими органами на підставі типових правил, що затверджуються Кабінетом Міністрів України.
Згідно з пп.13 п."а" ст.30 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" до відання виконавчих органів сільських, селищних, міських рад належать власні (самоврядні) повноваження щодо надання дозволу в порядку, встановленому законодавством, на розміщення реклами.
Постановою Кабінету Міністрів України №2067 від 29.12.2003 затверджено Типові правила розміщення зовнішньої реклами, які регулюють відносини, що виникають у зв`язку з розміщенням зовнішньої реклами у населених пунктах, та визначають порядок надання дозволів на розміщення такої реклами (далі - Типові правила).
Пунктом 3 Типових правил визначено, що зовнішня реклама розміщується на підставі дозволів та у порядку, встановленому виконавчими органами сільських, селищних, міських рад відповідно до цих Правил.
Відповідно до п.5 Типових правил, для регулювання діяльності з розміщення зовнішньої реклами сільська, селищна, міська рада може утворювати відділ, управління, інший виконавчий орган або покладати відповідні функції на існуючий відділ, управління (далі - робочий орган).
Правила розміщення зовнішньої реклами у м. Житомирі (далі - Місцеві правила) затверджені рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №168 від 11.03.2010 (т.1, а.с.32-52).
Пунктом 2.1 Місцевих правил визначено, що Комунальне підприємство "Реклама" (далі - КП "Реклама") є робочим органом, на який покладено виконання функцій щодо регулювання діяльності у сфері розміщення зовнішньої реклами у м. Житомирі.
Згідно з п.3.3 Місцевих правил, до повноважень КП "Реклама", серед іншого, відноситься: розгляд заяв розповсюджувачів зовнішньої реклами на надання дозволу, внесення змін у дозвіл, переоформлення дозволу та продовження строку його дії; підготовка проектів рішень виконавчого комітету Житомирської міської ради щодо надання дозволів на розміщення зовнішньої реклами або про відмову в їх наданні, щодо скасування дії дозволів або продовження строку їх дії; видача дозволу на розміщення зовнішньої реклами на підставі рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради; відповідно до цих Правил розробляє, укладає з розповсюджувачами зовнішньої реклами договори на право тимчасового користування місцями (для розміщення рекламних засобів), які перебувають у комунальній власності територіальної громади м. Житомира; підготовка і подання виконавчому комітету Житомирської міської ради пропозицій щодо розмірів плати за надання послуг робочим органом на підставі калькуляції витрат для прийняття відповідного рішення.
За умовами п.4.1 Місцевих правил, розміщення зовнішньої реклами у м. Житомирі проводиться на підставі дозволів, що надаються КП "Реклама" згідно з рішенням та у порядку, встановленому виконавчим комітетом Житомирської міської ради відповідно до цих Правил.
Дозволом на розміщення зовнішньої реклами є реєстраційний документ встановленої форми, виданий на підставі рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради, що визначає право розповсюджувача зовнішньої реклами на встановлення окремої спеціальної конструкції на певний термін та у певному місці і містить відомості про розповсюджувача зовнішньої реклами, технічні характеристики спеціальної конструкції, місце її розташування з прив`язкою до топогеодезичного знімку місцевості (М 1:500), фотографічний знімок місця до і після розташування спеціальної конструкції, погоджувальну частину та інші необхідні відомості (п.4.2 Місцевих правил).
Дозвіл надається строком на п`ять років, якщо менший строк не зазначено у заяві розповсюджувача зовнішньої реклами. Виданий у встановленому порядку дозвіл є підставою для розміщення зовнішньої реклами та виконання робіт, пов`язаних з розташуванням рекламного засобу (п.п.4.4, 4.5 Місцевих правил).
Відповідно до п.8.1 Місцевих правил, дозвіл погоджується з власником місця або уповноваженим ним органом (особою) і спеціально уповноваженим органом - управлінням містобудування, архітектури та дизайну міського середовища Житомирської міської ради.
Згідно з п.8.7 Місцевих правил, КП "Реклама" не більш як 15 робочих днів з дати одержання належним чином оформлених двох примірників дозволу розглядає заяву, готує і подає виконавчому комітету Житомирської міської ради пропозиції та проект відповідного рішення.
Виконавчий комітет Житомирської міської ради впродовж 5 робочих днів з дати одержання зазначених пропозицій приймає рішення про надання дозволу або про відмову в його наданні (п.8.8 Місцевих правил).
У разі прийняття рішення про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами КП "Реклама" протягом 5-ти робочих днів з дати прийняття рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради підписує обидва примірники дозволу, скріплює їх печаткою та передає протягом 2-х робочих днів адміністратору дозвільного центру (п.8.10 Місцевих правил).
Згідно п.8.13 Місцевих правил, відповідно до прийнятого рішення про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами заявник отримує в дозвільному центрі у представника КП "Реклама" договір на розміщення зовнішньої реклами, який необхідно укласти у семиденний термін з дня отримання дозволу на розміщення зовнішньої реклами та здійснити всі необхідні платежі за тимчасове користування місцем розміщення зовнішньої реклами.
При цьому, пунктом 9.1 Місцевих правил передбачено, що якщо протягом строку дії дозволу виникає потребі у зміні технологічної схеми рекламного засобу, розповсюджувач зовнішньої реклами звертається до КП "Реклама" з письмовою заявою у довільній формі про внесення у дозвіл необхідних змін.
Відповідно до п.10.1 Місцевих правил, строк дії дозволу продовжується на підставі заяви, що подається в дозвільний центр виконавчого комітету Житомирської міської ради розповсюджувачем зовнішньої реклами у довільній формі не пізніше ніж за один місяць до закінчення строку дії дозволу.
Порядок визначення розміру плати за тимчасове користування місцем для розташування рекламних засобів, що перебувають у комунальній власності, встановлюється виконавчим комітетом Житомирської міської ради, а місцем, що перебуває у державній або приватній власності, - на договірних засадах з його власником або уповноваженим ним органом (особою) (п.13.1 Місцевих правил).
Відповідно до п.13.2 Місцевих правил, площа місця розташування рекламного засобу визначається як сума площі горизонтальної проекції всіх елементів рекламного засобу на це місце та прилеглої ділянки завширшки 0,5 метра за периметром горизонтальної проекції цього засобу з усіма елементами.
Пунктом 13.4 Місцевих правил визначено, що плата за тимчасове користування місцями, що перебувають у комунальній власності, для розташування спеціальних конструкцій зовнішньої реклами здійснюється на підставі відповідних договорів між розповсюджувачем зовнішньої реклами та робочим органом, які повинні бути укладені впродовж семи робочих днів з моменту прийняття рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради про надання дозволу на розміщення зовнішньої реклами.
Нарахування плати за тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій зовнішньої реклами здійснюється робочим органом з моменту прийняття відповідного рішення.
Згідно з п.13.5 Місцевих правил, щомісячний розмір плати визначається шляхом множення місячної плати на: розмір площі місця розташування рекламного засобу; коефіцієнт диференціації базового тарифу залежно від місця розташування об`єкта зовнішньої реклами; коригуючий коефіцієнт згідно з таблицею 3 розділу 14 Правил, за умови надання розповсюджувачем заяви, в якій чітко зазначено перелік адрес та терміни розміщення соціальної реклами.
У розділі 14 Місцевих правил наведено розрахункові тарифи плати за тимчасове користування місцями розташування спеціальних конструкцій зовнішньої реклами на території м. Житомир.
Як встановлено судом, ТОВ "Довіра Аутдор" здійснювало розміщення зовнішньої реклами на підставі рішень виконавчого комітету Житомирської міської ради та дозволів КП "Реклама" на розміщення реклами, а саме:
- дозвіл №593 від 16.05.2005, виданий на підставі рішення №786 від 24.11.2005 (т.2 а.с.99-119),
- дозвіл №595 від 02.02.2005, виданий на підставі рішення №786 від 24.11.2005 (т.2 а.с.88-98),
- дозвіл №596 від 02.02.2005, виданий на підставі рішення №786 від 24.11.2005 (т.2 а.с.64-87),
- дозвіл №600 від 02.02.2005, виданий на підставі рішення №786 від 24.11.2005 (т.2 а.с.64-75),
- дозвіл №602 від 02.02.2005, виданий на підставі рішення №786 від 24.11.2005 (т.2 а.с.42-63),
- дозвіл №603 від 16.05.2005, виданий на підставі рішення №786 від 24.11.2005 (т.2 а.с.23-41)
- дозвіл №604 від 02.02.2005, виданий на підставі рішення №786 від 24.11.2005 (т.2, а.с.8-22),
- дозвіл №606 від 22.05.2005, виданий на підставі рішення №786 від 24.11.2005 (т.1, а.с.244-249; т.2, а.с.1-7),
- дозвіл №607 від 02.02.2005, виданий на підставі рішення №786 від 24.11.2005 (т.1, а.с.231-243),
- дозвіл №891 від 30.10.2006, виданий на підставі рішення №578 від 27.07.2006 (т.1, а.с.226-231),
- дозвіл №986 від 28.09.2006, виданий на підставі рішення №719 від 28.09.2006 (т.1, а.с.203-220),
- дозвіл №1058 від 24.05.2007, виданий на підставі рішення №278 від 12.04.2007 (т.2, а.с.217-246),
- дозвіл №1059 від 24.05.2007, виданий на підставі рішення №278 від 12.04.2007 (т.2, а.с.256-279),
- дозвіл №2149 від 11.09.2012, виданий на підставі рішення №362 від 05.09.2012 (т.2, а.с.194-216),
- дозвіл №2152 від 11.09.2012, виданий на підставі рішення №362 від 05.09.2012 (т.2, а.с.160-178),
- дозвіл №2153 від 11.09.2012, виданий на підставі рішення №362 від 05.09.2012 (т.2, а.с.139-159),
- дозвіл №2154 від 11.09.2012, виданий на підставі рішення №362 від 05.09.2012 (т.2, а.с.120-138.
Рішенням Житомирської міської ради №236 від 19.05.2016 припинено КП "Реклама" Житомирської міської ради, шляхом ліквідації. 
У зв`язку з визначенням Департаменту містобудування та земельних відносин міської ради робочим органом з питань розміщення зовнішньої реклами, рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради №647 від 20.07.2016, у Правилах розміщення зовнішньої реклами в м. Житомирі змінено назву робочого органу з КП "Реклама" на Департамент містобудування та земельних відносин міської ради.
Тому у подальшому, продовження відповідачу строку дії дозволів на розміщення зовнішньої реклами проводилося Департаментом містобудування та земельних відносин міської ради.
За встановлених судом обставин, користування ТОВ "Довіра Аутдор" місцями розташування рекламних засобів здійснювалося на підставі виданих уповноваженими органами дозволів та договору на розміщення зовнішньої реклами №14 від 01.08.2016, а визначення площі місць розташування рекламних засобів, формування умов договору і нарахування плати належали до повноважень робочого органу, яким у спірний період був Департамент містобудування та земельних відносин Житомирської міської ради.
За змістом ст.632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни, тарифи чи ставки, які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.
При цьому, розмір плати за договором визначався з урахуванням даних, зазначених у дозволах на розміщення зовнішньої реклами, договорі та додатках до нього. Протягом спірного періоду позивач виставляв відповідачу рахунки-фактури на оплату, між сторонами підписувалися акти здачі-прийняття робіт (наданих послуг), які оплачувалися Товариством у повному обсязі, що підтверджується платіжними інструкціями (т.3, а.с.7-115; 123-151).
Як вбачається з матеріалів справи, заявлена до стягнення сума у розмірі 361 794,84грн сформована позивачем на підставі акту ревізії Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області №06-11-30/001 від 17.02.2023, вимоги №260608-14/980-2023 від 29.03.2023 "Про усунення виявлених порушень" та складеного на їх підставі розрахунку.
За змістом акта ревізії, у додатках до договорів із розповсюджувачами зовнішньої реклами розмір плати визначався виходячи з площі місця розташування рекламного засобу відповідно до інформації, зазначеної у дозволах. Управлінням Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області в ході ревізії встановлено, що у додатках №1 та №2 не відображено площу горизонтальної проекції таких елементів наземної конструкції рекламного засобу, як фундамент, що, на думку органу державного фінансового контролю, занижувало площу, на яку повинна нараховуватися плата за розміщення зовнішньої реклами.
Зазначено, що за період з 01.01.2018 до 30.11.2022 Департаментом складалися акти здачі-прийняття робіт (надання послуг) за підписом директора Департаменту Блажиєвського І.Й. та виставлялися рахунки розповсюджувачам зовнішньої реклами за кожний місяць окремо, а розповсюджувачами здійснювалася оплата за користування місцями розташування спеціальних конструкцій зовнішньої реклами.
Заявлена позивачем до стягнення сума у розмірі 361 794,84грн є, по суті, різницею між платою, фактично нарахованою Департаментом у спірний період та сплаченою відповідачем відповідно до умов договору на розміщення зовнішньої реклами №14 від 01.08.2016, і платою, яку, за розрахунком аудиторів, відповідач мав би сплатити з урахуванням збільшення площі місць розташування рекламних засобів на площу фундаментів наземних конструкцій.
Отже, спірна сума не є несплаченою договірною платою, яка була пред`явлена відповідачу до оплати у спірному періоді, а розрахована Управлінням Північного офісу Держаудитслужби у Житомирській області за результатами ревізії окремих питань фінансово-господарської діяльності Департаменту, у зв`язку із встановленими порушеннями вимог п.32 Типових правил розміщення зовнішньої реклами, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 29.12.2003 №2067, п.13.2 Правил розміщення зовнішньої реклами в місті Житомирі, затверджених рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 11.03.2010 №168, п.2 договорів та обрахування аудиторами іншої площі місця розташування рекламного засобу (з врахуванням (донарахуванням) фундаменту спеціальної наземної конструкції), ніж визначена договором.
На виконання вимог ухвали Господарського суду Житомирської області від 02.02.2026, Управлінням Північного офісу Держаудитслужби у Житомирській області подано клопотання від 13.02.2026, у якому зазначено, що первісна сума, визначена в акті ревізії, недоотриманої Департаментом плати від ТОВ "Довіра Аутдор" за договором №14 від 01.08.2016 становила 366 490,04грн. Однак, під час розгляду заперечень до акта ревізії було проведено перерахунок, внаслідок чого зазначена сума зменшилася до 361 794,84грн, згідно реєстру розрахунку недоотриманої плати за право тимчасового користування місцями розташування рекламних засобів, що перебувають у комунальній власності м. Житомира, згідно з договором на розміщення зовнішньої реклами №14 від 01.08.2016 (т.4, а.с. 38-41).
Проте, з реєстру розрахунку недоотриманої від ТОВ "Довіра Аутдор" плати за право тимчасового користування місцями розташування рекламних засобів, не зрозуміло за якою методикою Управлінням Північного офісу Держаудитслужби у Житомирській області проводило вказані нарахування, числові значення в графі 8 таблиці не містить пояснень щодо їх походження, способу визначення (т.4, а.с.41).
Суд відхиляє посилання позивача на те, що постановою Сьомого апеляційного адміністративного суду від 22.10.2024 у справі №240/17778/23 встановлено законність вимоги Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області №260608-14/980-2023 від 29.03.2023, яка передбачає сплату на користь Департаменті недоотриманої плати за право тимчасового користування місцями розташування рекламних засобів виходячи з того, що предметом судового розгляду у справі №240/17778/23 була правомірність вимоги Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області, адресованої Департаменту, щодо усунення виявлених, за результатом ревізії, порушень. Водночас, у вказаній адміністративній справі судом не вирішувалося питання щодо наявності/відсутності у ТОВ "Довіра Аутдор" обов`язку сплатити Департаменту грошові кошти у сумі 361 794,84грн, не досліджувалися обставини виконання відповідачем умов договору №14 від 01.08.2016 та не надавалася оцінка щодо наявності/відсутності підстав для ретроспективного збільшення договірної плати.
Відповідно до частини 4 ст.75 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду в адміністративній справі, що набрало законної сили, не доказуються при розгляді іншої справи, у якій беруть участь ті самі особи або особа, стосовно якої встановлено ці обставини, якщо інше не встановлено законом.
Однак, ТОВ "Довіра Аутдор" не брало участі у справі №240/17778/23.
З огляду на викладене, встановлені рішенням суду у справі №240/17778/23 обставини, не є такими, що не потребують доказування у даній господарській справі. Тому обґрунтованість позовних вимог і розмір заявленої до стягнення суми підлягають доказуванню у загальному порядку.
Суд зазначає, що Акт ревізії Управління Північного офісу Держаудитслужби в Житомирській області №06-11-30/001 від 17.02.2023 не містить висновку про порушення відповідачем умов договору №14 від 01.08.2016, подання ним недостовірних відомостей, або приховування технічних характеристик рекламних засобів або зміну ним конструктивних елементів рекламних засобів без внесення відповідних змін до дозволів.
У постанові Верховного Суду від 18.10.2018 у справі №917/1064/17 зауважено, що акт перевірки є носієм доказової інформації про виявлені контролюючим органом порушення, документом, на підставі якого приймається відповідне рішення контролюючого органу. Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати. Акт ревізії не може змінювати, припиняти частково або повністю договірні правовідносини сторін, зобов`язання, визначені договором та підтверджені відповідними актами виконаних робіт.
Верховний Суд у складі суддів Об`єднаної Палати Касаційного господарського суду у постанові від 19.12.2025 у справі №915/222/24 конкретизував раніше зроблені висновки, зазначивши, що акт ревізії Управління Держаудитслужби, якщо він складений і оформлений із дотриманням законодавчо встановлених вимог, може бути належним доказом у розумінні статті 76 ГПК України. Такий акт ревізії оцінюється судом на загальних підставах, визначених статтею 86 ГПК України, разом з іншими доказами у справі, не має заздалегідь встановленої сили і не звільняє сторону від обов`язку доведення обставин, на які вона посилається.
Суд зазначає, що акт ревізії може бути врахований, як доказ того, що орган державного фінансового контролю встановив порушення у діяльності Департаменту. Однак, сам по собі він не змінює умов укладеного між сторонами договору, не змінює розміру вже нарахованої та сплаченої договірної плати і не є самостійною підставою виникнення у відповідача грошового обов`язку зі сплати суми, яка не була нарахована йому Департаментом у спірний період.
При цьому суд повторює, що договір на розміщення зовнішньої реклами №14 від 01.08.2016 був укладений Департаментом з ТОВ "Довіра Аутдор" на підставі чинних дозволів на розміщення зовнішньої реклами, у яких уже була визначена площа місць розташування рекламних засобів.
Суд також враховує, що відповідно до п.9.1 Правил розміщення зовнішньої реклами в м. Житомирі, внесення змін до дозволу пов`язується з виникненням протягом строку дії дозволу потреби у зміні технологічної схеми рекламного засобу. У такому випадку розповсюджувач зовнішньої реклами звертається до робочого органу з письмовою заявою про внесення відповідних змін.
Отже, обов`язок відповідача ініціювати внесення змін до дозволів міг виникнути лише за наявності потреби у зміні технологічної схеми рекламного засобу. Позивач не довів, що у спірний період відповідач змінював технологічну схему рекламних засобів або мав об`єктивну потребу у внесенні таких змін.
При цьому, матеріали справи не містять доказів внесення сторонами змін до договору №14 від 01.08.2016 або додатків до нього в частині збільшення площі місць розташування рекламних засобів чи розміру щомісячної плати. Відтак, розрахунок аудиторів не може розглядатися як підстава зміни ціни договору за минулий період, оскільки така зміна допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом, а після виконання договору не допускається.
Після проведення ревізії, рішенням виконавчого комітету Житомирської міської ради від 19.04.2023 №438 "Про внесення змін до рішення виконавчого комітету Житомирської міської ради від 11.03.2010 №168" пункт 13.2 Правил викладено у редакції, за якою площа місця розташування рекламного засобу визначається відповідно до пункту 32 Типових правил, однак при визначенні площі місця розташування реклами не враховується площа фундаменту наземної зовнішньої реклами. Цим же рішенням встановлено, що зазначена умова поширюється на вже визначені площі місць розташування рекламних засобів у виданих дозволах на їх розміщення.
Наведене додатково підтверджує, що після виявлення ревізією спірних обставин орган місцевого самоврядування не встановив механізму ретроспективного донарахування плати за минулі періоди з урахуванням площі фундаментів, а врегулював питання таким чином, що площа фундаменту наземної зовнішньої реклами не враховується при визначенні площі місця розташування рекламного засобу.
За викладеного, вимога позивача про стягнення з відповідача доплати за минулий спірний період фактично ґрунтується на подальшій переоцінці правильності попереднього розрахунку договірної плати.
Судом враховується усталена практика Європейського суду з прав людини щодо принципів належного урядування, правової визначеності та легітимних очікувань особи. Так, у рішенні від 24.06.2003 у справі "Стретч проти Об`єднаного Королівства" Європейський суд з прав людини виходив із того, що особа, яка добросовісно покладалася на правочин, укладений з органом місцевої влади, мала легітимне очікування щодо реалізації наданого їй майнового права, а негативні наслідки недоліків у діях органу влади не можуть автоматично покладатися на таку особу без оцінки пропорційності втручання.
У справі "Рисовський проти України" Європейський суд з прав людини наголосив, що принцип належного урядування вимагає від органів влади діяти вчасно, належно та послідовно, запроваджувати внутрішні процедури, які мінімізують ризик помилок і забезпечують юридичну визначеність у правовідносинах, що зачіпають майнові інтереси особи. Водночас потреба виправити помилку органу влади не повинна непропорційно втручатися у права особи, яка добросовісно покладалася на легітимність дій такого органу. Ризик будь-якої помилки державного органу повинен покладатися на саму державу, а помилки не можуть виправлятися за рахунок осіб, яких вони стосуються.
Суд не вбачає правових підстав для стягнення з відповідача 361 794,84грн, як недоотриманої плати за право тимчасового користування місцями розташування рекламних засобів за приписами статті 1212 ЦК України.
Згідно з частиною 1 ст.1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов`язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов`язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте або збережене, згодом відпала.
Зі змісту наведеної норми вбачається, що для виникнення кондикційного зобов`язання необхідним є встановлення сукупності таких обставин: набуття або збереження майна однією особою за рахунок іншої особи; відсутність достатньої правової підстави для такого набуття або збереження майна чи подальше відпадіння такої підстави.
Для виникнення зобов`язання з безпідставного збагачення необхідна наявність наступних умов: 1) збільшення майна в однієї особи (вона набуває нові цінності, збільшує кількість та вартість належного їй майна або звертає майно, яке неминуче мало б вибути із її володіння); 2) втрата майна іншою особою, тобто збільшення або збереження майна в особи є наслідком втрати або недоотримання цього майна іншою особою; 3) причинний зв`язок меж збільшенням майна в однієї особи i відповідною втратою майна іншою особою; 4) відсутність достатньої правової підстави для збільшення майна в однієї особи за рахунок іншої особи, тобто обов`язковою умовою є збільшення майна однієї сторони (набувачем), з одночасним зменшенням його в іншої сторони (потерпілого), а також відсутність правової підстави (юридичного факту) для збагачення (відповідний висновок викладено у постановах Верховного Суду від 01.06.2021 у справі №916/2478/20 (п.30), від 04.05.2022 у справі №903/359/21 (п.34), від 05.10.2022 у справі №904/4046/20 (п.22)).
Під відсутністю правової підстави розуміється такий перехід майна від однієї особи до іншої, який або не ґрунтується на прямій вказівці закону, або суперечить меті правовідносин і їх юридичному змісту. Тобто, відсутність правової підстави означає, що набувач збагатився за рахунок потерпілого поза підставою, передбаченою законом, іншими правовими актами чи правочином (постанови Верховного Суду від 06.02.2020 у справі №910/13271/18 (абз.9 п.9.6), від 23.01.2020 у справі №910/3395/19 (абз.2 п.4.5), від 23.04.2019 у справі №918/47/18 (абз.10 п.4.2), від 01.04.2019 у справі №904/2444/18 (абз.10 п.4.1), від 16.09.2022 у справі №913/703/20 (п. 108)).
Водночас, стаття 1212 ЦК України регулює позадоговірні зобов`язання. Тому її застосування у договірних правовідносинах можливе лише за умови, якщо майно набуте або збережене без достатньої правової підстави, зокрема якщо відповідний договір, правочин чи інша правова підстава в установленому порядку скасовані, визнані недійсними, припинені, змінені або відпали.
Майно не може вважатися набутим чи збереженим без достатніх правових підстав, якщо це відбулося у не заборонений цивільним законодавством спосіб, зокрема внаслідок правомірних дій, які прямо передбачені частиною 2 ст.11 ЦК України.
Загальна умова частини 1 ст.1212 ЦК України звужує застосування інституту безпідставного збагачення у зобов`язальних, зокрема договірних, правовідносинах. У разі якщо правочин утворює правову підставу для набуття або збереження майна, ст.1212 ЦК України може застосовуватися лише після того, як така правова підстава в установленому порядку скасована, визнана недійсною, припинена, змінена або відпала.
Судом встановлено, що у спірний період відповідач використовував місця розташування рекламних засобів на підставі: рішень виконавчого комітету Житомирської міської ради, дозволів на розміщення зовнішньої реклами, виданих уповноваженим на те органом, договору на розміщення зовнішньої реклами №14 від 01.08.2016 з додатками та сплачував плату за користування місцями розташування рекламних засобів, що перебувають у комунальній власності м. Житомира.
За таких обставин, використання відповідачем місць розташування рекламних засобів та сплата ним грошових коштів, у визначеному договором розмірі, здійснювалися на достатній правовій підставі.
Водночас, сам по собі акт ревізії Держаудитслужби та проведений на його підставі перерахунок, не є правовою підставою для виникнення у відповідача грошового обов`язку зі сплати вказаної суми коштів, оскільки, такі обставини не змінюють умов договору, дозволів на розміщення реклами та погоджених сторонами додатків до договору.
Таким чином, обраний позивачем спосіб захисту фактично ґрунтується на ототожненні спору про правильність визначення розміру договірної плати з позадоговірним кондиційним зобов`язанням. Однак, за встановлених судом обставин, підстави для застосування статті 1212 ЦК України відсутні.
Таким чином, суд доходить висновку, що заявлена до стягнення сума не може бути кваліфікована як безпідставно збережені кошти, а тому положення статті 1212 ЦК України не підлягають застосуванню до спірних правовідносин.
Суд враховує підхід Європейського суду з прав людини, сформульований у рішенні від 26.04.2018 у справі "Cakarevic проти Хорватії" щодо меж допустимого покладення на приватну особу негативних майнових наслідків помилки, допущеної компетентним органом публічної влади. У цій справі Європейський суд з прав людини виходив із того, що особа, яка отримувала відповідні виплати на підставі рішення компетентного адміністративного органу та не вводила цей орган в оману щодо обставин, які мали значення для таких виплат, мала легітимні підстави вважати їх правомірними. Органи влади не позбавлені можливості виправляти власні помилки, однак такі помилки, як правило, не повинні виправлятися виключно за рахунок добросовісної особи.
Відтак за обставин, коли відповідач дотримався встановленої процедури отримання дозволів на розміщення зовнішньої реклами, уклав відповідний договір та належним чином виконував його умови шляхом оплати рахунків, сформованих самим позивачем, на відповідача не можуть бути покладені негативні майнові наслідки помилки, допущеної уповноваженим органом під час визначення площі місць розташування рекламних засобів та розрахунку плати за користування ними.
Виявлене актом ревізії заниження площі горизонтальної проекції рекламних засобів, у тому числі без урахування площі фундаментів наземних конструкцій, стосується порядку реалізації позивачем власних повноважень і саме по собі не створює для відповідача нового грошового зобов`язання за відсутності доказів його недобросовісної поведінки. 
За таких обставин покладення на відповідача обов`язку сплатити додаткову суму лише у зв`язку з виявленням контролюючим органом помилки у діяльності позивача суперечило б принципам правової визначеності, добросовісності, належного урядування та справедливого балансу між публічним інтересом і майновими інтересами особи.
Враховуючи наведене, господарський суд дійшов висновку, що заявлена Департаментом до стягнення сума у розмірі 361 794,84грн не є несплаченою договірною платою за право тимчасового користування місцями розташування рекламних засобів за договором №14 від 01.08.2016, при цьому позивач не довів наявності у відповідача обов`язку сплатити її як безпідставно збережені кошти на підставі статті 1212 ЦК України, у зв`язку з чим, суд відмовляє у задоволенні позову у повному обсязі. 

Судові витрати за результатом розгляду справи. 
Згідно з частинами 1, 2 ст.123 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.
При зверненні до суду з даним позовом позивачем сплачено 5 426,92грн судового збору, що підтверджується платіжною інструкцією №1661 від 22.10.2025 (т.1, а.с.162).
У зв`язку з відмовою у задоволенні позову судові витрати, згідно статті 129 ГПК України, покладаються на позивача. 

Керуючись статтями 123, 129, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, 

УХВАЛИВ: 

У задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано.
У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду.
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів з дня його проголошення. Апеляційна скарга на рішення може бути подана до Північно-західного апеляційного господарського суду.
Якщо в судовому засіданні було проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення суду або якщо розгляд справи (вирішення питання) здійснювався без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення. 

Повне рішення складено: 08.07.26 

Суддя Кравець С.Г. 

Направити:
1 - позивачу та представнику - електронні кабінети,
2 - відповідачу та представнику - електронні кабінети.