Справа № 161/3766/25 
Провадження № 2-адр/161/4/26 

Р І Ш Е Н Н Я
І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 серпня 2026 року Луцький міськрайонний суд Волинської області у складі : 
головуючого – судді Кихтюка Р.М.,
секретаря – Авдійчук О.А.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в залі суду в місті Луцьку справу заяву ОСОБА_1 про ухвалення додаткового рішення у справі, - 

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Луцького міськрайонного суду Волинської області від 09 травня 2025 року задоволено адміністративний позов ОСОБА_1 до Волинського управління департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції про визнання протиправною та скасування постанови. Скасовано постанову від 19 лютого 2025 року про накладення стягнення на ОСОБА_1 за ст. 127-3 КУпАП у вигляді штрафу у розмірі 8500 грн. та провадження у справі закрито.
Позивач подав до суду заяву про ухвалення у справі додаткового рішення, яким стягнути з відповідача на його користь понесені ним судові витрати по оплаті судового збору в розмірі 1220,00 грн.
Дослідивши письмові докази, суд прийшов до висновку, що заява про ухвалення додаткового рішення підлягає до часткового задоволення з наступних підстав.
Частиною першою ст. 252 КАС України передбачено, що суд, що ухвалив судове рішення, може за заявою учасника справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо: 1) щодо однієї із позовних вимог, з приводу якої досліджувалися докази, чи одного з клопотань не ухвалено рішення; 2) суд, вирішивши питання про право, не визначив способу виконання судового рішення; 3) судом не вирішено питання про судові витрати.
Ухвалюючи рішення про задоволення позову, судом не вирішено питання про розподіл судових витрат між сторонами.
Згідно із частиною першою статті 132 КАС України судові витрати складаються із судового збору та витрат, пов`язаних з розглядом справи.
Відповідно до частини 1 статті 139 КАС України при задоволенні позову сторони, яка не є суб`єктом владних повноважень, всі судові витрати, які підлягають відшкодуванню або оплаті відповідно до положень цього Кодексу, стягуються за рахунок бюджетних асигнувань суб`єкта владних повноважень, що виступав відповідачем у справі, або якщо відповідачем у справі виступала його посадова чи службова особа.
Як вбачається із матеріалів справи, позивачем при зверненні до суду було сплачено судовий збір у розмірі 1220,00 грн.(а.с. 1).
Водночас відповідно до вимог Закону України «Про судовий збір» за подання позовної заяви у даній категорії справ розмір судового збору становить 665,60 грн.. 
З урахуванням викладеного, суд приходить до висновку, що з відповідача на користь позивача підлягає стягненню судовий збір у сумі 665,60 грн. 
При цьому, суд зазначає, шо позивач не позбавлений права звернутися до суду із заявою про повернення надміру сплаченої суми судового збору у порядку, встановленому Законом України «Про судовий збір».
Керуючись ст. 252 КАС України, суд, 

В И Р І Ш И В:

Заяву задовольнити частково.
Стягнути за рахунок бюджетних асигнувань Волинського управління департаменту внутрішньої безпеки Національної поліції на користь ОСОБА_1 понесені витрати по сплаті судового збору в розмірі 665 (шістсот шістдесят п`ять) грн. 60 коп.
В задоволенні решти вимог – відмовити.
Додаткове рішення може бути оскаржене до Восьмого апеляційного адміністративного суду шляхом подачі апеляційної скарги протягом десяти днів з дня його проголошення. 
Повний текст додаткового рішення суду складено 24 серпня 2026 року.

Суддя Луцького міськрайонного суду 
Волинської області         Р.М. Кихтюк