номер провадження справи 15/42/26

ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ

РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.07.2026 Справа № 908/837/26
м.Запоріжжя Запорізької області 
Господарський суд Запорізької області у складі судді Горохова Ігоря Сергійовича, за участі секретаря судового засідання Бойко Н.А., розглянувши матеріали справи
за первісним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю “Графтрейд”, 69002, м. Запоріжжя, вул. Грязнова, буд. 4 А
до відповідача Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Філії “Відокремлений підрозділ “Запорізька атомна електрична станція” Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3
про стягнення коштів

за зустрічним позовом Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Філії “Відокремлений підрозділ “Запорізька атомна електрична станція” Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”, 01032, м. Київ, вул. Назарівська, буд. 3
до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Графтрейд”, 69002, м. Запоріжжя, вул. Грязнова, буд. 4 А
про визнання правочину недійсним

за участю представників учасників процесу:
від ТОВ “Графтрейд”: не з`явився;
від АТ “НАЕК “Енергоатом” (в режимі відеоконференції): Малахов М.Л., виписка з ЄДР № 153529843823 від 17.09.2025;

установив
03.04.2026 через підсистему “Електронний суд” до Господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю “Графтрейд” до відповідача Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Філії “Відокремлений підрозділ “Запорізька атомна електрична станція” Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” про стягнення заборгованість за договором поставки товару № 53-121-01-22-11194 від 22.04.2022 у сумі 3 324 284,52 грн, з яких: основний борг в розмірі 2 696 902,20 грн, 3% річних в розмірі 143 742,53 грн, інфляційні втрати в розмірі 483 639,79 грн.
Згідно з протоколом автоматизованого розподілу від 03.04.2026 здійснено автоматизований розподіл зазначеної позовної заяви між суддями, присвоєно їй єдиний унікальний номер судової справи 908/837/26 та визначено до розгляду судді Горохову І.С.
Ухвалою від 07.04.2026 суд прийняв позовну заяву до розгляду та відкрив провадження у справі № 908/837/26, присвоїв справі номер провадження № 15/42/26, постановив здійснювати розгляд справи за правилами загального позовного провадження, підготовче засідання призначив на 07.05.2026 об 11:00.
23.04.2026 через підсистему “Електронний суд” на адресу суду надійшов відзив на позовну заяву АТ “НАЕК “Енергоатом”, в якому відповідач просить суд відмовити ТОВ “Графтрейд” у задоволенні позовних вимог в повному обсязі; зменшити заявлений розмір 3 % річних та інфляційних втрат, у разі задоволення позовної заяви позивача, до мінімально можливого розміру; зменшити заявлений розмір витрат правничої допомоги, у разі задоволення позовної заяви позивача, до мінімально можливого розміру; судові витрати по справі покласти на ТОВ “Графтрейд”.
Крім того, Акціонерне товариство “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Філії “Відокремлений підрозділ “Запорізька атомна електрична станція” Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” звернулось до Господарського суду Запорізької області з зустрічною позовною заявою про визнання договору поставки товару № 53-121-01-22-11194 від 22.04.2022 недійсними, в зв`язку з тим, що він є нікчемним.
Ухвалою від 28.04.2026 суд прийняв зустрічну позовну заяву Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Філії “Відокремлений підрозділ “Запорізька атомна електрична станція” Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю “Графтрейд” про визнання правочину недійсним, до розгляду; вимоги за зустрічним позовом об`єднав в одне провадження з первісним позовом у справі № 908/837/26; розгляд зустрічної позовної заяви призначив здійснювати разом із первісним позовом у підготовчому засіданні, яке призначив на 07.05.2026 об 11:00. 
Ухвалою від 04.05.2026 суд задовольнив заяву представника відповідача за первісним позовом - Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Філії “Відокремлений підрозділ “Запорізька атомна електрична станція” Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом”, Малахова Миколи Леонідовича про участь у судових засіданнях в режимі відеоконференції у справі № 908/837/26.
07.05.2026 через підсистему “Електронний суд” від ТОВ “Графтрейд” суд отримав відзив на позовну заяву (сформований у підсистемі 06.05.2026), у якому Товариством просить у задоволенні зустрічної позовної заяви АТ “НАЕК “Енергоатом” відмовити повністю; первісну позовну заяву ТОВ “Графтрейд” задовольнити в повному обсязі; судові витрати, у тому числі витрати на правничу допомогу, покласти на позивача за зустрічним позовом - АТ “НАЕК “Енергоатом”.
07.05.2026 через підсистему “Електронний суд” суд отримав заяву ТОВ “Графтрейд” (вих.№06052026, сформована у підсистемі 06.05.2026) в якій зазначено, що позивач (за первісним позовом) підтримує позовні вимоги в повному обсязі; на підставах, зазначених у відзиві на зустрічну позовну заяву, заперечує проти задоволення зустрічного позову АТ “НАЕК “Енергоатом”; просить суд засідання у справі, призначене на 07.05.2026, провести за відсутності представника за наявними в матеріалах справи документами, підготовче засідання закрити та справу призначити до розгляду по суті.
07.05.2026 через підсистему “Електронний суд” від ТОВ “Графтрейд” суд отримав відповідь на відзив (за первісним позовом), сформовану у підсистемі 06.05.2026, з проханням позовну заяву ТОВ “Графтрейд” до Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Філії “Відокремлений підрозділ “Запорізька атомна електрична станція” Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” задовольнити в повному обсязі.
Ухвалою від 07.05.2026 суд продовжив строк підготовчого провадження у справі на тридцять днів, відклав підготовче засідання на 08.06.2026 о 12:30. 
14.05.2026 через підсистему “Електронний суд” від Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Філії “Відокремлений підрозділ “Запорізька атомна електрична станція” Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” суд отримав заперечення на відповідь на відзив (вих.№ 21-3645/20-вих від 14.05.2026), з проханням відмовити в задоволенні первісного позову у повному обсязі; зменшити заявлений розмір 3 % річних та інфляційних втрат, у разі задоволення позовної заяви позивача, до мінімально можливого розміру; зменшити заявлений розмір витрат правничої допомоги, у разі задоволення позовної заяви позивача, до мінімально можливого розміру.
05.06.2026 через підсистему “Електронний суд” від Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” в особі Філії “Відокремлений підрозділ “Запорізька атомна електрична станція” Акціонерного товариства “Національна атомна енергогенеруюча компанія “Енергоатом” суд отримав заперечення на відзив на зустрічну позовну заяву (вих. № 21-4241/28-вих від 05.06.2026), з проханням визнати правочин – договір поставки товару № 53-121-01-22-11194 від 22.04.2022, недійсним у зв`язку з тим, що він є нікчемним; судові витрати по справі покласти на ТОВ “Графтрейд”.
08.06.2026 закрито підготовче провадження та призначено справу до розгляду по суті на 07.07.2026. 
03.07.2026 надійшло клопотання представника ТОВ «Графтрейд» про розгляд справи по суті без представника товариства, просив первісний позов задовольнити та відмовити у задоволенні зустрічного позову. 
Технічна фіксація засідання здійснювалась за допомогою підсистеми відеоконференцзв`язку vkz.court.gov.ua.
Судом перевірені повноваження присутнього в засіданні представника відповідача. Відводів складу суду не заявлено.
Первісний позов заявлено з наступних підстав: між Товариством з обмеженою відповідальністю «Графтрейд» (ТОВ «Графтрейд», Постачальник) та Акціонерним товариством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Філії «Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція» (Покупець) укладено договір поставки товару. На виконання умов договору відповідачу поставлено товар на загальну суму 2 696 902,20 грн, вартість якого не оплачено. Просить стягнути суму основного боргу з урахуванням 3% річних, інфляційних втрат.
Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (АТ «НАЕК «Енергоатом») щодо первісного позову заперечило з тих підстав, що місцем провадження господарської діяльності та місцем реєстрації Відокремленого підрозділу «Запорізька атомна електрична станція» (ВП «ЗАЕС») є місто Енергодар, Запорізької області, яке з 04.03.2022 є тимчасово окупованою територією. Позивачем за первісним позовом надано видаткову накладну з якої вбачається, що товар поставлено на тимчасово окуповану територію України. З урахуванням вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» договір поставки є нікчемним, а отже не має жодних правових наслідків (крім пов`язаних з його недійсністю). Також, законодавством чітко заборонено переміщення товарів на окуповану територію. Строк поплати товару з урахуванням умов договору настає лише після поставки повного обсягу товару, тоді як, позивачем за первісним позовом не поставлено товару на суму 126 670,00 грн. Таким чином, вважає, що строк оплату за товар не настав. З урахуванням листа ТПП України від 2023/02.0-7.1 військова агресія Російської Федерації проти України, що стала підставою для введення воєнного стану, є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили) з 24.02.2022 до їх офіційного закінчення. Настання надзвичайних обставин, істотно ускладнюють своєчасне виконання зобов`язань. Враховуючи нікчемність правочину, що полягали в оформленні договору, переміщення товарів на окуповану території підприємства, що зареєстровано на окупованій території, нарахування 3% річних та інфляційних втрат за весь період безпідставне. Сам по собі акт звірки не є належним доказом факту здійснення будь-яких господарських операцій (поставки, надання послуг тощо), оскільки не є первинним бухгалтерським обліковим документом. 
У відповіді на відзив ТОВ «Графтрейд» зазначило, що договір укладено з АТ «НАЕК «Енергоатом» юридичною особою з місцезнаходження у м. Київ, а не суб`єктом зареєстрованим на окупованій території. Місце фактичної поставки товару не є окупованою територією, оскільки товар поставлено на склад зовнішнього кризисного центру ВП «Запорізька АЕС» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Шенвізська буд. 2. Пункт 3.2 договору, на який посилається відповідач за первісним позовом, визначає порядок розрахунків, а не є відкладальною умовою виникнення обов`язку з оплати. неможливість поставки товару залишку товару на суму 126 670,00 грн виникла з вини самого відповідача за первісним позовом та внаслідок нормативних обмежень. Строк дії договору закінчився, фактично поставлений товар підлягає оплаті. Підписання акту звірки є визнанням боргу і виключає заперечення щодо строку оплати. Настання форс-мажорних обставин не звільняє від обов`язку виконати зобов`язання, а лише є підставою для звільнення від відповідальності за невиконання зобов`язання (неустойка у формі штрафу та пені). Розмір процентів заявлено у визначеному законодавством розміру, та їх розмір не підлягає зменшенню. 
У запереченнях ВП «ЗАЕС» зазначив, що визначення місця відділення ВП «складське господарство» ДП «НАЕК «Енергоатом» буде здійснено по кожній партії постачання товару шляхом листування. За видатковою накладною № 617 одержувачем товару є Запорізьке відділення ВП «Складське господарство» ДП «НАЕК «Енергоатом», яке знаходиться в місті Енергодар. Позивачем за первісним позовом не надано документального підтвердження визначення місця поставки товару за адресою: м. Запоріжжя, вул. Шенвізська буд. 2. Транспортні документи оформлені без документального підтвердження визначення місця поставки товару, не містять відомостей про товар, який перевозився. Позивачем не надано документального підтвердження щодо вжиття заходів для забезпечення повного виконання зобов`язання за договором з поставки товару на всю суму. Розрахунок 3% річних ат інфляційних втрат здійснено неправильно, оскільки вказані дні не є днями прострочення виконання грошового зобов`язання. 
АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП «Запорізька АЕС» щодо зустрічного позову зазначило, що спірний договір укладено з ВП «Запорізька АЕС», місцем здійснення господарської діяльності та реєстрації є м. Енергодар, яке є тимчасово окупованим. Поставка за умовами договору також відбулась на тимчасовому окуповану територію у м. Енергодар. Отже, з урахуванням вимог ч. 2 ст. 13 Закону України «про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» договір поставки є нікчемним, та не має жодних правових наслідків (крім пов`язаних з його недійсністю). Просить визнати договір поставки недійсним. 
ТОВ «Графтрейд» у відзиві на зустрічну позовну заяву зазначило, що сторонами договору є АТ «НАЕК «Енергоатом» з місцезнаходженням у м. Києві, а не ВП ЗАЕС як філія. Товариство укладало договір за відсутності будь-яких нормативних застережень і діяло в межах чинного законодавства України. АТ «НАЕК «Енергоатом» нехтував умовами договору та не направив повідомлення про пере направлення поставки товару. Товар перевезено до м. Запоріжжя на підконтрольну Україні територію, що підтверджується первинними транспортними документами. У разі визнання недійсним спірного договору, АТ «НАЕК «Енергоатом» зобов`язано повернути товар, який було поставлено Товариством незалежно від дійсності чи нікчемності договору. Велика Палата Верховного суду у постанові від 04.06.2019 у справі № 916/3156/17 роз`яснила, що за наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину суд перевіряє відповідні доводи та підтверджує чи спростовує обставину нікчемності в мотивувальній частині рішення, а подання позову про визнання недійсним нікчемного договору є неналежним способом захисту. 
ВП «Запорізька АЕС» у запереченнях щодо відзиву на зустрічний позов зазначив, що відповідачем не надано документального підтвердження листування щодо підтвердження визначення місця поставки товару за адресою у м. Запоріжжя. Транспортні документи оформлені без документального підтвердження визначення місця поставки товару, не містять відомостей про товар, який перевозився. З точки зору практичного застосування ст. 215 ЦК України, недійсний правочин можна визначити як правочин, який внаслідок невідповідності вимогам закону не створює юридичних наслідків, крмі тих, що пов`язані з його недійсністю. Нікчемний правочин, на відміну від оспорюваного, є недійсним незалежно від наявності чи відсутності відповідного рішення суду. Однак, це не виключає можливості подання та задоволення позову про визнання нікчемного правочину (господарського договору) недійсним. Просить зустрічний позов задовольнити. 
Судом проголошено скорочене (вступну та резолютивну частини) рішення. 
З урахуванням обставин справи та наданих доказів, суд щодо спору зазначає наступне. 
22.04.2022 між Tовариством з обмеженою відповідальністю «Графтрейд» («Постачальник») та Акціонерним товариством «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (яке утворено в результаті реорганізації шляхом перетворення Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» відповідно до Закону України «Про акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» та є правонаступником усіх прав і обов`язків Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» із дня його державної реєстрації) в особі Філії «Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція» («Покупець») укладено договір поставки товару № 53-121-01-22-11194 від 22.04.2022 (договір).
Відповідно до пункту 1.1 договору, Постачальник зобов`язався поставити Покупцю товар - ущільнювальні вироби та матеріали в асортименті на загальну суму 2 823 572,20 грн без ПДВ, а Покупець - прийняти та сплатити поставлений товар.
Згідно з п. 1.2 договору (в редакції додаткової угоди № 3 до договору від 10.08.2022) строк поставки товару: червень - листопад 2022 року.
Пунктом 3.1 договору (в редакції додаткової угоди № 1 до договору від 04.05.2022) установлено, що вартість товару за договором складає 2 823 572,20 грн без ПДВ.
Оплата за поставлений товар здійснюється протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з дати поставки повного обсягу товару, визначеного в п. 1.1 договору, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Постачальника (пункт 3.2 договору).
Відповідно до п. 3.3 договору, оплата покупцем частини вартості товару у розмірі суми ПДВ здійснюється після реєстрації Постачальником належним чином оформленої податкової накладної в Єдиному реєстрі податкових накладних (ЄРПН).
Згідно з пунктом 4.1. договору, поставка товару відбувається на умовах DDP м. Енергодар відповідно до правил ІНКОТЕРМС 2010. Ваниажоодержувач – склад Запорізького відділення ВП «Складське господарство» ДП НАЕК «Енергоатом». 
У випадку форс-мажорних обставин, поставка товару може здійснюватися до складу зовнішнього кризового центру ВП «Запорізька АЕС» за адресою: м. Запоріжжя, вул.. Шенвізська, буд. 2, або до відділень ВП «Складське господарство» ДП «НАЕК «Енергоатом» інших АЕС, отримувач товару: ВП «Запорізька АЕС». Визначення місця відділення ВП «Складське господарство» ДП «НАЕК «Енергоатом» буде здійснено до кожної партії постачання товару шляхом листування. 
Відповідно до п. 10.1 договору, всі спори, які можуть виникнути з даного договору або з приводу договору, сторони вирішують шляхом переговорів.
Пунктом 10.2 договору, сторони встановили, що досудовий порядок врегулювання спорів між сторонами є обов`язковим. 
Якщо Сторони не дійдуть згоди при розгляді виниклого спору, спір не дійдуть згоди при розгляді виниклого спору, спір передається на вирішення до відповідного господарського суду за місцем знаходження відповідача (п. 10.3 договору).
Згідно з п. 12.1 договору, договір вважається укладеним з дати підписання сторонами і діє протягом 24 місяців з дати укладання.
03.10.2022 Товариством з обмеженою відповідальністю «Графтрейд» здійснено поставку товару за договором поставки товару № 53-121-01-22-11194 від 22.04.2022 на суму 2 696 902,20 грн, про що складено видаткову накладну № 617. У видатковій накладній зазначено, що Одержаувачем є: ЗВ ВП «Складське господарство» ДП «НАЕК «Енергоатом», платник: ВП «Запорізька АЕС» ДП «НАЕК «Енергоатом». Товар отримано інженером УВТК ВП ЗАЕС Малахова Наталія Олександрівна за довіреністю № 3/93 від 04.10.2022. 
З метою врегулювання фінансових відносин Позивач засобами поштового зв`язку установи АТ «Укрпошта» Відповідачу поштовим відправленням з описом вкладення у цінний лист було направлено претензію вих. № 19-03/26/1 від 19.03.2026 (претензія та докази направлення претензії додаються).
Відповіді на претензію не надано, товар не оплачено. 
Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.
Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 ЦК України).
Положеннями ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.
Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов`язку не встановлений або визначений моментом пред`явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов`язок у семиденний строк від дня пред`явлення вимоги, якщо обов`язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.
Згідно з частиною 2 статті 625 ЦК України за прострочення виконання грошового зобов`язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.
Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов`язковими відповідно до актів цивільного законодавства
Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов`язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов`язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.
Згідно з ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України, продавець зобов`язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.
Відповідно до ч. 1 ст. 665 Цивільного кодексу України, у разі відмови продавця передати проданий товар покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу.
Згідно з ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.
Відповідно до ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов`язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.
Статтею 712 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов`язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов`язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов`язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.
До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. 
У зв`язку з простроченням виконання грошового позивач нарахував відповідачу 3% річних та інфляційні втрати за загальний період з 22.06.2024 по 01.04.2026 на суму боргу 2 696 902,2 грн. 
Початок періоду нарахування позивачем визначено з урахуванням строку оплати (61 календарний день після закінчення строку дії договору) – 21.06.2024. 
Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов`язання. 
Боржник, який прострочив виконання грошового зобов`язання, на вимогу кредитора зобов`язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. 
Суд перевірив наведені розрахунки позивача та вважає їх виконаними правильно. 
Щодо заперечень відповідача суд зазначає наступне. 
За приписами статті 80, частин 1, 2 статті 96 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем в суді. Юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном.
Відповідно до статті 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.
Частина 2 ст. 13 Закону № 1207 встановлює нікчемність правочину, стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням якого є тимчасово окупована територія.
Однак, стороною спірного договору є AT «НАЕК «Енергоатом» (ідентифікаційний код 24584661) - юридична особа, зареєстрована за адресою: м. Київ, вул. Назарівська, 3 - тобто на підконтрольній Україні території. Саме ця адреса є місцезнаходженням юридичної особи та її податковою адресою відповідно до пп. 45.2 ст. 45 Податкового кодексу України та даних ЄДРПОУ.
Філія «ВП «Запорізька АЕС» є відокремленим підрозділом (філією), а не юридичною особою та не є самостійним суб`єктом господарювання в розумінні ч. 2 ст. 13 Закону № 1207-VII.
Стороною договору є AT «НАЕК «Енергоатом» з місцезнаходженням у м. Києві, отже посилання відповідача на нікчемність договору від 22.04.2022 є безпідставним. 
З урахуванням умов п. 4.1 договору, товар було поставлено за адресою: м. Запоріжжя, вул. Шенвізська буд. 2, склад зовнішнього кризисного центру ВП «Запорізька АЕС». Перевезення товару підтверджується наступними документами: заявка про надання послуги перевезення вантажу від 03.10.2022, замовник: ТОВ «Графтрейд», маршрут: м. Вільнянськ – м. Запоріжжя,дата 03.10.2022, адреса вивантаження: м. Запоріжжя, кризисний центр ЗАЕС вул. Шенвізька 2, виконавець ФОП Онопко Вячеслав Вячеславович, вартість 1800,00 грн; акт прийому-передачі наданих послуг від 03.10.2022; рахунок № 23 від 03.10.2022 на суму 1800,00 грн; платіжна інструкція № 43204 на суму 6300,00 грн; видаткова накладна № 617 від 03.10.2022 одержувач: ЗВ ВП «Складське господарство «ДП НАЕК «Енергоатом». 
З урахуванням наданих позивачем документів, суд вважає безпідставним посилання відповідача на те, що товар було поставлено у м. Енергодар, та про можливість застосування до поставки товару ч. 2 ст. 13-1 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207- VII щодо заборони переміщення товарів з території України на тимчасово окуповану територію усіма видами транспорту, оскільки м. Енергодар Запорізької області є тимчасово окупованою територією з 04.03.2022.
Строк дії договору сторонами було погоджено як 24 місяці з дати укладання договору. 
Відповідно до п. 7.2 договору, за порушення строків поставки або недопоставку товару Постачальник зобов`язаний сплатити Покупцеві пеню в розмірі 0,1% від вартості товару, з якого допущено прострочення виконання зобов`язання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково сплачує Покупцеві штраф у розмірі 7% від вказаної вартості. Нарахування штрафних санкцій не обмежується шестимісячним строком та здійснюється за весь час прострочення виконання зобов`язання по день його фактичного виконання. 
Відповідачем за первісним позовом не надано доказів відмови від договору та пред`явлення Постачальнику будь-яких претензій щодо несвоєчасної поставки товару або поставки товару не в повному обсязі. 
Прийняття товару не позбавляє Покупця від обов`язку здійснити оплату за товар. 
Між сторонами за договором було підписано акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.01.2022 по 12.09.2023 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Графтрейд» та Відокремленим підрозділом «Запорізька АЕСЧ» ДП «НАЕК «Енергоатом» за договором поставки № 53-121-01-22-11194 від 22.04.2022 з відображенням заборгованості в розмірі 2 696 902,20 грн. Акт звірки з боку ВП «ЗАЕС» підписано з приміткою: ВП ЗАЕС не має доступу до своїх первинних документів, у зв`язку з тимчасовою окупацією території військовими рф у м. Енергодар. 
Акт підписано з урахуванням відображення господарської операції, яка відбулася між сторонами за договором. 
Посилання на лист ТПП України від 28.02.2022 № 2023/02.0-7.1 як на підставу неможливості виконання зобов`язання за договором суд вважає безпідставним, оскільки вказаний лист ТПП не є доказом настання форс-мажорних обставин для всіх без виключення суб`єктів господарювання України з початком військової агресії російської федерації. Кожен суб`єкт господарювання, який в силу певних обставин не може виконати свої зобов`язання за окремо визначеним договором, має доводити наявність в нього форс-мажорних обставин. 
Існування форс-мажорних обставин звільняє сторону договору саме від відповідальності за невиконання або неналежне виконання зобов`язання, а не від обов`язку виконати це зобов`язання після припинення таких обставин. У випадку виникнення обставин непереборної сили, термін виконання зобов`язань сторін за договором може просто переноситись (продовжуватися) на строк, протягом якого діють такі обставини та їх наслідки.
Лист ТПП від 28 лютого 2022 року №2024/02.0-7.1 є документом загального інформаційного характеру, та не може вважатися сертифікатом ТПП, виданим відповідно до положень статті 14-1 Закону «Про торгово-промислові палати в Україні» і не є доказом настання форсмажору (обставин непереборної сили) для певного суб`єкта господарювання у конкретному зобов`язанні.
Відповідачем за первісним позовом не надано доказів повідомлення Постачальника про настання форс-мажорних обставин з урахуванням Розділу 9 договору та одержання сертифікату ТПП на підтвердження існування форс-мажорних обставин.
Посилання відповідача за первісним позовом на можливість зменшення 3% річних суд також вважає безпідставним, оскільки розрахунок позивачем здійснено з урахуванням розміру річних у 3%, що не свідчить про його завищення та саме такий розмір річних є законодавчо встановленим та мінімальним розміром, на які може розраховувати кредитор у разі неналежного виконання зобов`язання боржником. Тому розмір процентів річних, який становить три проценти річних (якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом), не підлягає зменшенню судом (постанова ВП ВС від 02.07.2025 у справі № 903/602/24).
Отже, заперечення ВП ЗАЕС щодо первісного позову є безпідставними та не спростованими будь-якими доказами. 
Первісний позов суд вважає обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню повністю. 
Щодо зустрічного позову.
29.12.2023 постановою Кабінету Міністрів України № 1420 утворено акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» шляхом перетворення Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (ідентифікаційний код 24584661).
Державна реєстрація AT «НАЕК «Енергоатом» і його філій (відокремлених підрозділів) та одночасно реєстрація припинення державного підприємства «НАЕК «Енергоатом» відбулася 11.01.2024.
Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (далі - AT «НАЕК «Енергоатом») є правонаступником усіх прав і обов`язків державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» із дня його державної реєстрації.
До складу AT «НАЕК «Енергоатом» входять філії, зокрема, філія «Відокремлений підрозділ «Запорізька АЕС», яка, відповідно до витягу з ЄДРПОУ, на дату подання зустрічної позовної заяви зареєстрована за адресою: м. Енергодар, вул. Промислова, 133, Запорізька область.
22.04.2022 між ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП ЗАЕС і ТОВ «Графтрейд» укладено договір поставки продукції №53-121-01-22-11194.
Вартість товару за Договором (згідно з додатковою угодою №1 від 04.05.2022) 2 823 572,20 грн, строк поставки товару (згідно з додатковою угодою №3 від 10.08.2022): червень - листопад 2022 р, оплата - 60 календарних днів з дати поставки повного обсягу товару.
Відповідно до п. 4.1 Договору поставка товару відбувається на умовах DDP м. Енергодар відповідно до правил Інкотермс 2010, Вантажоодержувач - склад Запорізького відділення ВП «Складське господарство» ДП «НАЕК «Енергоатом».
У випадку форс-мажорних обставин, поставка товару може здійснюватися до складу зовнішнього кризисного центру ВП «Запорізька АЕС» за адресою: м. Запоріжжя, вул. Шенвізська, буд. 2, або до відділень ВП «Складське господарство» ДП «НАЕК «Енергоатом» інших АЕС, отримувач товару: ВП «Запорізька АЕС». Визначення місця відділення ВП «Складське господарство» ДП «НАЕК «Енергоатом» буде здійснено по кожній партії постачання товару шляхом листування.
03.10.2022 сторонами оформлено видаткову накладну № 617 від 03.10.2022 на суму 2 696 902,20 грн із зазначенням одержувача: Запорізьке відділення ВП «Складське господарство» ДП «НАЕК «Енергоатом».
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 №75, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України від 25.04.2022 № 453/37789, затверджено Перелік територіальних громад, що розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні).
Наказом Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 22.12.2022 № 309, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 23.12.2022 за № 1668/39004, затверджено Перелік територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією та визнано таким, що втратив чинність, наказ Міністерства з питань реінтеграції тимчасово окупованих територій України від 25.04.2022 № 75 «Про затвердження Переліку територіальних громад, які розташовані в районі проведення воєнних (бойових) дій або які перебувають в тимчасовій окупації, оточенні (блокуванні) станом на 10 грудня 2022 року», зареєстрований в Міністерстві юстиції України 25 квітня 2022 року за № 453/37789 (із змінами).
Згідно із наказом Міністерства розвитку громад та територій України від 28.02.2025 № 376 із змінами від 05.06.2026 Про затвердження переліку територій, на яких ведуться (велися) бойові дії або тимчасово окупованих Російською Федерацією, Енергодарська міська територіальна громада Василівського району Запорізької області тимчасово окупована російською федерацією з 04.03.2022.
24 лютого 2022 року Російська Федерація, порушивши всі норми міжнародного права, почала військове вторгнення на територію незалежної європейської держави - Україна, зокрема, внаслідок чого військовослужбовцями загарбницької армії російської федерації було тимчасово окуповано серед інших міста Запорізької області.
Указом Президента України № 64/2022 від 24.02.2022 в Україні введено воєнний стан із 05 години 30 хвилин 24 лютого 2022 року, який неодноразово продовжувався, та діє на час розгляду справи.
Відповідно до положень пункту 7 частини першої статті 11 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VІІ (далі - Закон України № 1207), тимчасово окупована російською федерацією територія України - це частини території України, в межах яких збройні формування російської федерації та окупаційна адміністрація російської федерації встановили та здійснюють фактичний контроль або в межах яких збройні формування російської федерації встановили та здійснюють загальний контроль з метою встановлення окупаційної адміністрації рф.
Відповідно до статті 1 Закон України № 1207, тимчасово окупована російською федерацією територія України (далі - тимчасово окупована територія) є невід`ємною частиною території України, на яку поширюється дія Конституції та законів України, а також міжнародних договорів, згода на обов`язковість яких надана Верховною Радою України.
Згідно з ч. 2 ст. 13 Закону України № 1207, здійснення господарської діяльності юридичними особами, фізичними особами - підприємцями та фізичними особами, які провадять незалежну професійну діяльність, місцезнаходженням (місцем проживання) яких є тимчасово окупована територія, дозволяється виключно після зміни їхньої податкової адреси на іншу територію України. Правочин, стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням (місцем проживання) якого є тимчасово окупована територія, є нікчемним. На такі правочини не поширюється дія положення абзацу другого частини другої статті 215 Цивільного кодексу України,
Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов`язків є договір.
Відповідно до ст. 6 ЦК України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (ч. 1 ст. 627 ЦК України).
За приписами ст. 629 ЦК України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.
Договором є домовленість сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов`язків (ст. 626 ЦК України).
Статтею 901 ЦК України визначено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї глави можуть застосовуватися до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов`язання.
За змістом ч. 1 ст. 903 цього Кодексу, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.
Згідно з частиною першою статті 509 ЦК України, зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.
Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (стаття 204 ЦК України). Презумпція правомірності правочину означає те, що вчинений правочин вважається правомірним, тобто таким, що зумовлює набуття, зміну чи припинення цивільних прав та обов`язків, доки ця презумпція не буде спростована. Таким чином, до спростування презумпції правомірності правочину всі права, набуті сторонами за ним, можуть безперешкодно здійснюватися, а створені обов`язки підлягають виконанню. Спростування презумпції правомірності правочину відбувається тоді: коли недійсність правочину прямо встановлена законом (тобто має місце його нікчемність); якщо він визнаний судом недійсним, тобто існує рішення суду, яке набрало законної сили (тобто оспорюваний правочин визнаний судом недійсним).
Нікчемність правочину має місце тільки у разі, коли існує пряма вказівка закону про кваліфікацію того або іншого правочину як нікчемного.
Відповідно до ч. 2 ст. 215 Цивільного кодексу України, недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. 
У випадках, встановлених цим Кодексом, нікчемний правочин може бути визнаний судом дійсним. 
За приписами статті 80, частин 1, 2 статті 96 ЦК України юридичною особою є організація, створена і зареєстрована у встановленому порядку. Юридична особа наділяється цивільною правоздатністю і дієздатністю, може бути позивачем та відповідачем в суді. Юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов`язаннями. Юридична особа відповідає за своїми зобов`язаннями усім належним їй майном.
Відповідно до статті 95 ЦК України філією є відокремлений підрозділ юридичної особи, що розташований поза її місцезнаходженням та здійснює всі або частину її функцій. Філії не є юридичними особами. Вони наділяються майном юридичної особи, що їх створила, і діють на підставі затвердженого нею положення.
Відповідно п. п. 45.1, 45.2 ст. 45 Податкового кодексу України, податковою адресою платника податків - фізичної особи визнається місце її проживання, за яким вона береться на облік як платник податків у контролюючому органі. Платник податків - фізична особа може мати одночасно не більше однієї податкової адреси. Податковою адресою юридичної особи (відокремленого підрозділу юридичної особи) є місцезнаходження такої юридичної особи, відомості про що містяться у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб, фізичних осіб - підприємців та громадських формувань.
Частина 2 ст. 13 Закону № 1207 встановлює нікчемність правочину, стороною якого є суб`єкт господарювання, місцезнаходженням якого є тимчасово окупована територія.
У спірному договорі зазначено, що Покупцем є Державне підприємство Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі Відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС», а отже Відокремлений підрозділ діяв від імені та в інтересах юридичної компанії, та за його дії відповідає саме AT «НАЕК «Енергоатом» (ідентифікаційний код 24584661) - юридична особа, зареєстрована за адресою: м. Київ, вул. Назарівська, 3 - тобто на підконтрольній Україні території. Вказана адреса є місцезнаходженням юридичної особи та її податковою адресою відповідно до пп. 45.2 ст. 45 Податкового кодексу України та даних ЄДРПОУ.
Філія «ВП «Запорізька АЕС» є відокремленим підрозділом (філією), а не юридичною особою та не є самостійним суб`єктом господарювання в розумінні ч. 2 ст. 13 Закону № 1207-VII.
Таким чином, позивачем за зустрічним позовом не доведено, що спірний договір є нікчемним в силу закону. 
Питання щодо переміщення товару досліджувалося судом під час встановлення обставин за первісним позовом. 
Крім того, суд звертає увагу позивача за зустрічним позовом про те, що визнання нікчемного правочину недійсним за вимогою його сторони не є належним способом захисту прав, оскільки не призведе до реального відновлення порушених прав позивача, адже нікчемний правочин є недійсним у силу закону. 
За наявності спору щодо правових наслідків недійсного правочину, одна зі сторін якого чи інша заінтересована особа вважає його нікчемним, суд перевіряє відповідні доводи та в мотивувальній частині судового рішення, застосувавши відповідні положення норм матеріального права, підтверджує чи спростовує обставину нікчемності правочину. (пункти 94-95 постанови постанова ВП ВС від 4 червня 2019 року, справа № 916/3156/17).
Відповідно до ч. 1 ст. 73 ГПК України, доказами є будь-які дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин (фактів), що обґрунтовують вимоги і заперечення учасників справи, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи. 
Згідно із ч. 1 ст. 74 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. 
Відповідно до ст. 76 ГПК України, належними є докази, на підставі яких можна встановити обставини, які входять в предмет доказування. Суд не бере до розгляду докази, які не стосуються предмета доказування. 
Предметом доказування є обставини, які підтверджують заявлені вимоги чи заперечення або мають інше значення для розгляду справи і підлягають встановленню при ухваленні судового рішення. 
Відповідно до ст. 79 ГПК України, наявність обставини, на яку сторона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень, вважається доведеною, якщо докази, надані на підтвердження такої обставини, є більш вірогідними, ніж докази, надані на її спростування.
З урахуванням наведених обставин та наданих доказів, суд вважає, що первісний позов підлягає задоволенню повністю, у задоволенні зустрічного позову суд відмовляє. 
Позивач за первісним позовом навів у позові попередній (орієнтовний) розрахунок суми витрат, які позивач поніс і які очікує понести, у зв`язку із розглядом справи, а саме: судовий збір 39 891,42 грн; витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн. 
Відповідач заперечує щодо розподілу витрат на професійну правничу допомогу, оскільки розмір витрат не відповідає критеріям співмірності, реальності витрат та розумності їх розміру. Позов не є складним і не потребує значного часу, справа не обтяжена значною кількістю доказів. Справа не викликає публічного інтересу, а її результат не може вплинути на репутацію сторін. Просив зменшити заявлений розмір витрат правничої допомоги, у разі задоволення позовної заяви позивача до мінімально можливого розміру. 
Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 244 Господарського процесуального кодексу України суд, що ухвалив рішення, може за заявою учасників справи чи з власної ініціативи ухвалити додаткове рішення, якщо судом не вирішено питання про судові витрати.
Судом установлено, що при прийнятті рішення у даній справі не вирішено питання щодо розподілу судових витрат на професійну правничу допомогу, понесених позивачем.
Згідно із ч. ч. 1, 3 ст. 123 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору та витрат та пов`язаних з розглядом справи. До витрат, пов`язаних з розглядом справи, належать, зокрема, витрати на професійну правничу допомогу.
Частиною 2 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що за результатами розгляду справи витрати на професійну правничу допомогу адвоката підлягають розподілу між сторонами разом із іншими судовими витратами. Для цілей розподілу судових витрат:
1) розмір витрат на професійну правничу допомогу адвоката, в тому числі гонорару адвоката за представництво в суді та іншу професійну правничу допомогу, пов`язану зі справою, включаючи підготовку до її розгляду, збір доказів тощо, а також вартість послуг помічника адвоката, визначається згідно з умовами договору про надання правничої допомоги та на підставі відповідних доказів щодо обсягу наданих послуг і виконаних робіт та їх вартості, що сплачена або підлягає сплаті відповідною стороною або третьою особою;
2) розмір суми, що підлягає сплаті в порядку компенсації витрат адвоката, необхідних для надання правничої допомоги, встановлюється згідно з умовами договору про надання правничої допомоги на підставі відповідних доказів, які підтверджують здійснення відповідних витрат.
Для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу з метою розподілу судових витрат учасник справи подає детальний опис робіт (наданих послуг), виконаних адвокатом, та здійснених ним витрат, необхідних для надання правничої допомоги (ч. 3 ст. 126 ГПК України).
Під час вирішення питання про розподіл судових витрат, згідно із приписами ч. 5 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, суд враховує: 1) чи пов`язані ці витрати з розглядом справи; 2) чи є розмір таких витрат обґрунтованим та пропорційним до предмета спору, з урахуванням ціни позову, значення справи для сторін, у тому числі чи міг результат її вирішення вплинути на репутацію сторони або чи викликала справа публічний інтерес; 3) поведінку сторони під час розгляду справи, що призвела до затягування розгляду справи, зокрема, подання стороною явно необґрунтованих заяв і клопотань, безпідставне твердження або заперечення стороною певних обставин, які мають значення для справи, безпідставне завищення позивачем позовних вимог тощо; 4) дії сторони щодо досудового вирішення спору та щодо врегулювання спору мирним шляхом під час розгляду справи, стадію розгляду справи, на якій такі дії вчинялись.
Відповідно до ч. 3 ст. 30 Закону України “Про адвокатуру та адвокатську діяльність” визначено, що гонорар є формою винагороди адвоката за здійснення захисту, представництва та надання інших видів правової допомоги клієнту. Порядок обчислення гонорару (фіксований розмір, погодинна оплата), підстави для зміни розміру гонорару, порядок його сплати, умови повернення тощо визначаються в договорі про надання правової допомоги. При встановленні розміру гонорару враховуються складність справи, кваліфікація і досвід адвоката, фінансовий стан клієнта та інші істотні обставини. Гонорар має бути розумним та враховувати витрачений адвокатом час.
Виходячи з аналізу вказаних статей суд дійшов висновку про те, що для визначення розміру витрат на професійну правничу допомогу суд повинен виходити з критеріїв складності справи, кваліфікації і досвіду адвоката, фінансового стану клієнта, а також виходити з принципів розумності з врахуванням витраченого адвокатом часу за для надання такої допомоги.
Відшкодування витрат, пов`язаних з оплатою ними послуг адвоката з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об`єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.
Відповідно до ч. 8 ст. 129 Господарського процесуального кодексу України, розмір судових витрат, які сторона сплатила або має сплатити у зв`язку з розглядом справи, встановлюється судом на підставі поданих сторонами доказів (договорів, рахунків тощо). 
06.05.2025 Товариством з обмеженою відповідальністю «Графтрейд» (Замовник) укладено з адвокатом Діордієвим Олексієм Сергійовичем (Адвокат) договір № 06/-05-25 про надання правничої допомоги.
Відповідно до п. 1.1 договору, Замовник доручає, а Адвокат зобов`язується надати замовнику правову (правничу) допомогу при розгляді в судах будь-якої юрисдикції всіх інстанцій справ, що стосуються Замовника усіма правами, передбаченими чинним законодавством України. 
Згідно з п. 5.1. договору, цей договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2025 року, або до повного виконання сторонами взятих на себе зобов`язань. 
Відповідно до п. п. 3.1, 3.2 договору, вартість послуг Адвоката за цим договором визначається за домовленістю сторін. Платежі здійснюються на умові 100% передоплати шляхом перерахування грошових коштів Адвокату на підставі виставленого Адвокатом рахунку. 
31.12.2025 додатковою угодою № 3 до договору № 06/05-25 від 06.05.2025 про надання правової допомоги, строк дії договору продовжено до 31.12.2026. 
18.03.2026 додатковою угодою № 4 до договору про надання правової допомоги, сторони дійшли домовленості про те, що в межах цієї додаткової угоди № 4 замовник доручає, а Адвокат зобов`язується надати замовнику правову (правничу) допомогу у супроводженні справи по стягненню у судовому порядку з АТ «НАЕК «Енергоатом» заборгованості (у тому числі штрафних санкцій, інфляційних втрат, 3% річних) по договору поставки товару № 53-121-01-22-11194 від 22.04.2022 до набрання чинності судовим рішення у справі законної сили. 
Додатком № 1 до додаткової угоди № 4 сторони погодили, що винагорода Адвоката та надання правової допомоги за Додатковою угодою № 4 до Договору становить 2500,00 грн за одну годину роботи.
Після надання певного обсягу послу за даним Договором Адвокат направляє Замовнику акт прийому-передачі наданих послуг, який повинен бутті підписаний Замовником не пізніш 2-х днів віддати його отримання та повернутий Адвокату. Акт прийому-передані наданих послуг може бути підписаний після падання Стороною послуг.
25.03.2026 між сторонами підписано Розрахунок наданих послуг за додатковою угодою № 4 від 18..03.2026 до договору № 06/05-25 від 06.05.2025 про надання правової допомоги.
При наданні правової допомоги ТОВ «Графтрейд» за додатковою угодою № 4 від 18.03.2026 до договору № 06/05-25 від 06.05.2025 про надання правової допомоги були надані наступні послуги:
- Консультація Замовника щодо способу захисту порушених прав – 1;
- Збирання доказів, вивчення та аналіз документів, наданих Замовником для судового захисту інтересів – 1;
- Огляд судової практики у спорах, суміжних із предметом спору Замовника – 1; 
- Написання позовної заяви до АТ «НАЕК «Енергоатом» про стягнення заборгованості (у тому числі інфляційних втрат, 3% річних) по договору поставки товару № 53-121-01-22-11194 від 22.04.2022 – 5;
- Формування додатків до позовної заяви до АТ «НАЕК «Енергоатом» про стягнення заборгованості (у тому числі інфляційних втрат, 3% річних) по договору поставки товару № 53-121-01-22-11194 від 22.04.2022 – 1;
- Здійснення розрахунку судових витрат, завантаження позовної заяви до підсистеми «Електронний суд» - 1.
Загальна вартість 25 000,00 грн. 
25.03.2026 між сторонами за договором підписано Акт прийому-передачі наданих послуг за додатковою угодою № 4 від 18.03.2026 до договору № 06/05-25 від 06.05.2025 про надання правової допомоги. 
За вказаним актом Адвокатом надані наступні послуги: 
- зібрано докази, вивчено та проаналізовано документи, надані Замовником для судового захисту інтересів у справі при стягнення з AT «НАЕК «Енергоатом» на користь Замовника заборгованості і у тому числі інфляційних втрат, 3% річних) по договору поставки товару № 53-121-01-22-11194 віл 22.04.2022, здійснено:
- зібрання доказів, вивчення та аналіз документів, наявних Замовником для судового захисту його інтересів;
- огляд судової практики у спорах, суміжних із предметом спору Замовника;
- складання правової позиції щодо способів захисту порушених прав Замовника;
- консультацію Замовнику щодо способу захисту порушених прав; 
- написання позовної заяви, формування додатків до неї, завантаження позовної заяви до підсистеми «Електронний суд»;
- розрахунок судових витрат.
Усього надано послуг на загальну суму 25 000 (двадцять п`ять тисяч) гри. 00 коп.
Сторони претензій одна до одної не мають.
31.03.2026 ТОВ «Графтрейд» перерахувало Діордієву Олексію Сергійовичу адвокат кошти у сумі 25000,00 грн, що підтверджується платіжною інструкцією № 154 від 31.03.2026. 
Разом із цим, суд враховує, що згідно з ч. 4 ст. 126 Господарського процесуального кодексу України розмір витрат на оплату послуг адвоката має бути співмірним із: 1) складністю справи та виконаних адвокатом робіт (наданих послуг); 2) часом, витраченим адвокатом на виконання відповідних робіт (надання послуг); 3) обсягом наданих адвокатом послуг та виконаних робіт; 4) ціною позову та (або) значенням справи для сторони, в тому числі впливом вирішення справи на репутацію сторони або публічним інтересом до справи.
Верховний Суд у складі суддів об`єднаної палати Касаційного господарського суду у пунктах 6.46, 6.48, 6.49, 6.52 постанови від 02.02.2024 у справі № 910/9714/22 зазначив, що відповідно до усталеної практики Верховного Суду суд, вирішуючи питання про судові витрати на професійну правничу допомогу, повинен враховувати, що:
- не є обов`язковими для суду зобов`язання, які склалися між адвокатом та клієнтом у контексті вирішення питання про розподіл судових витрат, а тому, вирішуючи останнє, суд повинен оцінювати витрати, що мають бути компенсовані за рахунок іншої сторони, ураховуючи як те, чи були вони фактично понесені, так і оцінювати їх необхідність (постанови Великої Палати Верховного Суду від 12.05.2020 у справі №904/4507/18 та від 16.11.2022 у справі № 922/1964/21);
- при визначенні суми відшкодування суд має виходити з критерію реальності адвокатських витрат (встановлення їхньої дійсності та необхідності), а також критерію розумності їхнього розміру, виходячи з конкретних обставин справи та фінансового стану обох сторін (додаткова ухвала Верховного Суду у складі об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.12.2021 у справі № 927/237/20, постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі №775/9215/15ц);
- суд зобов`язаний оцінити розмір адвокатських витрат, що мають бути присуджені з урахуванням того, чи були такі витрати понесені фактично та чи була їх сума обґрунтованою (постанова Великої Палати Верховного Суду від 27.06.2018 у справі № 826/1216/16 та додаткова постанова Великої Палати Верховного Суду від 19.02.2020 у справі № 775/9215/15ц);
- у рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Лавентс проти Латвії» від 28.11.2002 зазначено, що відшкодовуються лише витрати, які мають розумний розмір (позиція викладена Верховним Судом у додаткових постановах від 20.05.2019 у справі № 916/2102/17, від 25.06.2019 у справі № 909/371/18, у постановах від 05.06.2019 у справі № 922/928/18, від 30.07.2019 у справі № 911/739/15 та від 01.08.2019 у справі № 915/237/18);
- у постанові об`єднаної палати Касаційного господарського суду від 03.11.2023 у справі № 914/2355/21 висловлено правову позицію, відповідно до якої суд не зобов`язаний присуджувати стороні, на користь якої відбулося рішення, всі його витрати на адвоката, якщо, керуючись принципами справедливості, пропорційності та верховенством права, встановить, що розмір гонорару, визначений стороною та його адвокатом, є завищеним щодо іншої сторони спору, зважаючи на складність справи, витрачений адвокатом час, та неспівмірним у порівнянні з ринковими цінами адвокатських послуг;
- із урахуванням конкретних обставин, зокрема, ціни позову суд може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи. У визначенні розумно необхідного розміру сум, які підлягають сплаті за послуги адвоката, можуть братися до уваги, зокрема: час, який міг би витратити на підготовку матеріалів кваліфікований фахівець; вартість оплати відповідних послуг адвокатів, яка склалася в країні або в регіоні; тривалість розгляду і складність справи тощо.
З урахуванням наведеного переліку фактично наданих послуг (виконаних робіт) адвокатом та наданих документів на їх підтвердження, суд вважає заперечення відповідача з приводу розподілу витрат на професійну правничу допомогу та вимогу їх зменшити безпідставними.
Витрати на професійну правничу допомогу за первісним позовом покладаються на відповідача за зустрічним позовом у розмірі 25 000,00 грн.
Витрати із сплати судового збору за первісним позовом та зустрічним позовом покладаються на АТ «НАЕК «Енергоатом» в особі Філії ВП «Запорізька АЕС». 
Керуючись ст.ст. 73-80, 129, 202, 232, 233, 236 - 238, 240, 241 Господарського процесуального кодексу України, суд 
вирішив
Первісний позов задовольнити повністю.
Стягнути з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (вул. Назарівська 3, м. Київ, Україна, 01032, ідентифікаційний код 24584661) в особі філії «Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (вулиця Промислова буд. 133, м. Енергодар, Запорізька область, 71503, Україна, ідентифікаційний код 19355964) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Графтрейд» (вулиця Грязнова буд. 4, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69002, Україна, ідентифікаційний код 32786757) заборгованість за договором № 53-121-01-22-11194 від 22.04.2022 у розмірі 2 696 902,20 грн (два мільйона шістсот дев`яносто шість тисяч дев`ятсот дві гривні 20 коп.), 3% річних у розмірі 143 742,53 грн (сто сорок три тисячі сімсот сорок дві гривні 53 коп.), інфляційні втрати у розмірі 483 639,79 грн (чотириста вісімдесят три тисячі шістсот тридцять дев`ять гривень 79 коп.). Видати наказ.
Стягнути з Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (вул. Назарівська 3, м. Київ, Україна, 01032, ідентифікаційний код 24584661) в особі філії «Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» (вулиця Промислова буд. 133, м. Енергодар, Запорізька область, 71503, Україна, ідентифікаційний код 19355964) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Графтрейд» (вулиця Грязнова буд. 4, м. Запоріжжя, Запорізька область, 69002, Україна, ідентифікаційний код 32786757) судовий збір в розмірі 39 891,42 грн (тридцять дев`ять тисяч вісімсот дев`яносто одну гривню 42 коп.), витрати на професійну правничу допомогу у розмірі 25 000,00 грн (двадцять п`ять тисяч гривень 00 коп.). Видати наказ. 
У задоволені зустрічного позову відмовити. 
Витрати із сплати судового збору за зустрічним позовом покласти на Акціонерне товариство «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом», м. Київ в особі філії «Відокремлений підрозділ «Запорізька атомна електрична станція» Акціонерного товариства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом».

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після повернення апеляційної скарги, відмови у відкритті чи закриття апеляційного провадження або прийняття постанови суду апеляційної інстанції за наслідками апеляційного перегляду. 
Апеляційна скарга на рішення суду подається протягом двадцяти днів. Якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення суду, або у разі розгляду справи (вирішення питання) без повідомлення (виклику) учасників справи, зазначений строк обчислюється з дня складення повного судового рішення.
Повний текст рішення складено 08 липня 2026 року.

Суддя І. С. Горохов