ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ СУД
__________________________________________________________________
Справа № 646/4218/25     Головуючий І інстанції -
Провадження № 33/818/709/26    Янцовська Т.М.
Категорія: ч. 1 ст. 130 КУпАП    Доповідач – Кружиліна О.А.

ПОСТАНОВА
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 серпня 2026 року Харківський апеляційний суд у складі судді судової палати з розгляду кримінальних справ  - Кружиліної О.А.,
за участю секретаря    - Михайлюка А.В.,
захисника      - Бреславець М.Г.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні в режимі відеоконференції в залі суду в м. Харкові апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Бреславець Марини Григорівни на постанову судді Основ`янського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2025 року у справі про адміністративне правопорушення стосовно  ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП,

в с т а н о в и в :

Постановою судді Основ`янського районного суду м. Харкова від 12.12.2025 ОСОБА_1 визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, та накладено адміністративне стягнення у виді штрафу в розмірі 17 000 грн з позбавленням права керування транспортними засобами строком на один рік.
Стягнуто з ОСОБА_1 на користь держави судовий збір у розмірі 605,60 грн.
Не погодившись з вказаною постановою, захисник ОСОБА_1 – адвокат Бреславець М.Г. подала апеляційну скаргу, в якій просить скасувати постанову судді та закрити провадження у справі на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП. Також просить застосувати статтю 22 КУпАП та звільнити ОСОБА_1 від відповідальності у разі відмови у закритті провадження на підставі пункту 1 частини 1 статті 247 КУпАП.
Мотивуючи доводи апеляційної скарги, захисник посилається на винесення суддею незаконної та необґрунтованої постанови, з порушенням норм матеріального та процесуального права.
У своїй апеляційній скарзі захисник звертає увагу на:
-недотримання встановленої процедури проведення огляду на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я, зокрема самостійне проходження правопорушником огляду за допомогою «Драгера»;
-порушення порядку відбору біологічного середовища, оскільки забір крові здійснювала медична сестра;
-відсутність у матеріалах справи направлення на проведення огляду в закладі охорони здоров`я;
-можливу упередженість працівників закладу охорони здоров`я під час проведення огляду;
-наявність розбіжностей у результатах визначення вмісту алкоголю: 0,27 ‰ (проміле) на місці зупинки за допомогою спеціального технічного засобу «Драгер», 0,18 ‰ (проміле) за результатами огляду за допомогою «Драгера» у закладі охорони здоров`я та 0,27 ‰ (проміле) за результатами лабораторного дослідження крові, що, на думку захисника, ставить під сумнів достовірність висновку лікаря.
За вищевказаних обставин захисник вважає огляд на стан алкогольного сп`яніння у закладі охорони здоров`я проведеним із суттєвими порушеннями.
Захисник звертає увагу, що ОСОБА_1 є діючим військовослужбовцем, відтак його огляд на стан алкогольного сп`яніння повинен був проводитися в порядку, передбаченому статтею 266-1 КУпАП.
Вказує на відсутність у ОСОБА_1 ознак алкогольного сп`яніння, що вбачається з відеозаписів.
Захисник вважає, що у даній справі можливо застосувати положення Конвенції ООН про дорожній рух від 08.11.1968.
Будучи належним чином повідомленими про час та місце судового розгляду, ОСОБА_1 до апеляційного суду не прибув, клопотання про відкладення апеляційного перегляду справи не подавав, про причини неявки апеляційний суд не повідомив. 
Дослідивши матеріали справи відповідно до вимог частини 7 статті 294 КУпАП, перевіривши законність і обґрунтованість постанови судді в межах доводів апеляційної скарги, заслухавши пояснення захисника ОСОБА_1 – адвоката Бреславець М.Г., яка апеляційну скаргу підтримала, просила її задовольнити, апеляційний суд приходить таких висновків.
Притягаючи ОСОБА_1 до адміністративної відповідальності за частиною 1 статті 130 КУпАП суддя виходив з того, що вчинене ним адміністративне правопорушення полягає у керуванні транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння, чим порушено вимоги пункту 2.9 «а» ПДР України, що підтверджено зібраними у справі доказами.
З таким висновком судді апеляційний суд погоджується, вважає його правильним, обґрунтованим та таким, що відповідає наявним в матеріалах справи доказам.
Відповідно до статті 245 КУпАП, завданнями провадження в справах про адміністративні правопорушення є: своєчасне, всебічне, повне і об`єктивне з`ясування обставин кожної справи, вирішення її в точній відповідності з законом, забезпечення виконання винесеної постанови, а також виявлення причин та умов, що сприяють вчиненню адміністративних правопорушень, запобігання правопорушенням, виховання громадян у дусі додержання законів, зміцнення законності.
Стаття 251 КУпАП встановлює, що доказами в справі про адміністративне правопорушення, є будь-які фактичні дані, на основі яких у визначеному законом порядку орган (посадова особа) встановлює наявність чи відсутність адміністративного правопорушення, винність даної особи в його вчиненні та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення справи. Ці дані встановлюються протоколом про адміністративне правопорушення, поясненнями особи, яка притягається до адміністративної відповідальності, потерпілих, свідків, висновком експерта, речовими доказами, показаннями технічних приладів та технічних засобів, що мають функції фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, чи засобів фото- і кінозйомки, відеозапису, у тому числі тими, що використовуються особою, яка притягається до адміністративної відповідальності, або свідками, а також працюючими в автоматичному режимі, які використовуються при нагляді за виконанням правил, норм і стандартів, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, протоколом про вилучення речей і документів, а також іншими документами.
Обов`язок щодо збирання доказів покладається на осіб, уповноважених на складання протоколів про адміністративні правопорушення, визначених статтею 255 цього Кодексу.
Відповідно до статті 256 КУпАП у протоколі про адміністративне правопорушення зазначаються: дата і місце його складення, посада, прізвище, ім`я, по батькові особи, яка склала протокол; відомості про особу, яка притягається до адміністративної відповідальності (у разі її виявлення); місце, час вчинення і суть адміністративного правопорушення; нормативний акт, який передбачає відповідальність за дане правопорушення; прізвища, адреси свідків і потерпілих, якщо вони є; пояснення особи, яка притягається до адміністративної відповідальності; інші відомості, необхідні для вирішення справи. Якщо правопорушенням заподіяно матеріальну шкоду, про це також зазначається в протоколі.
Пункт 1.3 ПДР України передбачає, що учасники дорожнього руху зобов`язані знати й неухильно виконувати вимоги цих Правил, а також бути взаємно ввічливими.
В пункті 1.9 ПДР України встановлено, що особи, які порушують ці Правила, несуть відповідальність згідно із законодавством.
Так, пункт 2.5 ПДР України зобов`язує водія на вимогу поліцейського пройти в установленому порядку медичний огляд з метою встановлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції.
Відповідно до вимог пункту 2.9 «а» ПДР України, водієві забороняється керувати транспортним засобом у стані алкогольного сп`яніння або перебуваючи під впливом наркотичних чи токсичних речовин.
Відповідальність за порушення вимог пункту 2.9 «а» ПДР України передбачена статтею 130 КУпАП. 
Частиною 1 статті 130 КУпАП передбачено, що у разі керування транспортними засобами особами в стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, а також передача керування транспортним засобом особі, яка перебуває в стані такого сп`яніння чи під впливом таких лікарських препаратів, а так само відмова особи, яка керує транспортним засобом, від проходження відповідно до встановленого порядку огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо вживання лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції. 
Відповідно до частини 1 статті 266 КУпАП особи, які керують транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами і щодо яких є підстави вважати, що вони перебувають у стані алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, підлягають відстороненню від керування цими транспортними засобами, річковими, морськими або маломірними суднами та оглядові на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції.
Частиною 2 статті 266 КУпАП встановлено, що огляд водія (судноводія) на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, проводиться поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів. Під час проведення огляду осіб поліцейський застосовує технічні засоби відеозапису, а в разі неможливості застосування таких засобів огляд проводиться у присутності двох свідків. Матеріали відеозапису обов`язково долучаються до протоколу про адміністративне правопорушення.
Відповідно до частини 3 вказаної статті у разі незгоди особи, яка керувала транспортним засобом, морським, річковим, малим, спортивним судном або водним мотоциклом, на проведення огляду на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують його увагу та швидкість реакції, поліцейським з використанням спеціальних технічних засобів або в разі незгоди з його результатами огляд проводиться в закладах охорони здоров`я. 
Судовим розглядом встановлено, що 29.04.2025 о 02:53 в м. Харкові по вул. Кооперативній, 22, водій ОСОБА_1 керував транспортним засобом «Mercedes-Benz C250», д.н.з. НОМЕР_1 , де був зупинений працівниками поліції, у зв`язку з порушенням комендантської години. Під час спілкування з працівниками поліції у водія ОСОБА_1 були виявлені ознаки алкогольного сп`яніння та на вимогу поліцейських пройти огляд на стан алкогольного сп`яніння у КНП ХОР «ОНКЛ», водій ОСОБА_1 погодився.
Відповідно до Висновку щодо результатів медичного огляду з метою виявлення стану алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції № 979 від 29.04.2025, складеного лікарем КНП ХОР «ОКНЛ», водій ОСОБА_1 перебуває у стані алкогольного сп`яніння.
Внаслідок зазначених подій, поліцейським складено протокол про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 314752 від 29.04.2025 за порушення водієм ОСОБА_1 вимог пункту 2.9 «а» ПДР України.
Вчинення ОСОБА_1 адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП підтверджується доказами, наявними в матеріалах справи, яким суддя надав належну правову оцінку.
Апеляційний суд вважає, що вимоги частини 2 статті 251, статей 256, 265^2, 266, 268 КУпАП, «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції», «Інструкції з оформлення поліцейськими матеріалів про адміністративні правопорушення у сфері забезпечення безпеки дорожнього руху, зафіксовані не в автоматичному режимі» поліцейськими дотримано.
Матеріали справи не містять доказів про порушення поліцейськими законодавства при складанні протоколу про адміністративне правопорушення стосовно водія ОСОБА_1 за частиною 1 статті 130 КУпАП.
Приймаючи до уваги встановлені обставини справи, оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об`єктивному дослідженні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом і правосвідомістю, апеляційний суд визнає зібрані докази у справі про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 належними, допустимими та такими, що відповідають вимогам статті 251 КУпАП.
Апеляційний суд дійшов висновку, що при розгляді справи про адміністративне правопорушення стосовно ОСОБА_1 , суддею, відповідно до статей 251, 252 КУпАП на підставі доказів, наявних в матеріалах справи, повно і всебічно встановлені фактичні обставини адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП
Постанова судді відповідає вимогам статей 245, 280, 283 КУпАП.
Доводи апеляційної скарги захисника про відсутність ознак алкогольного сп`яніння у ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає безпідставними та зазначає, що виявлення та оцінка ознак сп`яніння, які має водій, є суб`єктивним сприйняттям поліцейського, а його дії щодо дотримання вимог «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції» можуть бути оскарженні в межах процедури оскарження заходів забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення.
Разом з цим, перебування водія ОСОБА_1 у стані алкогольного сп`яніння підтверджується висновком лікаря № 979 від 29.04.2025.
Доводи апеляційної скарги захисника про те, що поліцейські не уповноважені проводити огляд військовослужбовця ОСОБА_1 , апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.
Судовим розглядом встановлено, що під час спілкування з поліцейськими водій  ОСОБА_1  про безпосереднє виконання ним обов`язків військової служби, перебування під дією наказу командира або бойового розпорядження, не повідомляв.
Водночас доказів виконання  ОСОБА_1 обов`язків військової служби за обставинами, викладеними в протоколі про адміністративне правопорушення серії ЕПР1 № 314752 від 29.04.2025, апеляційному суду не надано.
Сам факт проходження  ОСОБА_1  військової служби заслуговує на повагу, але не свідчить про те, що на момент вчинення діяння він безпосередньо виконував обов`язки військової служби.
З огляду на викладене,  ОСОБА_1  перебував у площині адміністративного процесу саме як водій транспортного засобу, відповідно, порядок його огляду регулюється положенням статті 266 КУпАП, та враховуючи положення частини 1 статті 15 КУпАП, водій  ОСОБА_1  відповідальність за вчинене адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, несе на загальних підставах.
Щодо висловленого в апеляційній скарзі захисником можливого застосування положень Конвенції ООН про дорожній рух від 08.11.1968, апеляційний суд звертає увагу на зміст статті 2 КУпАП, в якій визначено поняття законодавства України про адміністративні правопорушення.
Разом з цим, кількість допустимого проміле алкоголю в крові встановлюється пунктом 7 розділу II «Інструкції про порядок виявлення у водіїв транспортних засобів ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції».
Доводи апеляційної скарги щодо порушення процедури проведення огляду лікарем на стан алкогольного сп`яніння, апеляційний суд вважає безпідставними, з огляду на наступне.
Положеннями статті 267 КУпАП визначено порядок оскарження заходів забезпечення провадження у справах про адміністративне правопорушення, відповідно до яких адміністративне затримання, огляд на стан алкогольного, наркотичного чи іншого сп`яніння, а також щодо перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують їх увагу та швидкість реакції, може бути оскаржено заінтересованою особою у вищестоящий орган (вищестоящій посадовій особі) відносно органу (посадової особи), який застосував ці заходи, або до суду.
Отже, у разі незгоди водія ОСОБА_1 з результатами його огляду на стан алкогольного сп`яніння, проведеного лікарем, або формальностями оформлення висновку № 979, він мав право оскаржити заходи забезпечення провадження у справі про адміністративне правопорушення.
Саме з цією метою, пунктом 10 розділу ІІІ Інструкції гарантовано збереження зразків біологічного середовища протягом 90 днів, які відібрані для лабораторного дослідження.
Щодо клопотання захисника ОСОБА_1 – адвоката Бреславець М.Г. про застосування положень статті 22 КУпАП, апеляційний суд зазначає, що положення цієї статті не застосовуються до правопорушень, передбачених статтею 130 КУпАП, згідно з приміткою до статті 22 КУпАП.
З врахуванням встановлених судом обставин, апеляційний суд дійшов висновку, що в діях  ОСОБА_1 наявний склад адміністративного правопорушення, передбаченого частиною 1 статті 130 КУпАП, його винуватість у вчиненні даного правопорушення підтверджується сукупністю наявних у справі, належних та допустимих доказів, які узгоджуються між собою і сумнівів у їх достовірності не викликають, а доводи апеляційної скарги захисника зводяться до переоцінки встановлених суддею обставин.
У зв`язку із наведеним, під час апеляційного перегляду справи за доводами апеляційної скарги захисника  ОСОБА_1 – адвоката Бреславець М.Г., апеляційним судом не встановлено підстав для скасування постанови судді та закриття провадження у справі з підстав, передбачених пунктом 1 частини 1 статті 247 КУпАП або застосування положень статті 22 КУпАП.

Керуючись статтями 1, 7, 15, 22, 23, 130, 245, 251, 252, 256, 266-268, 278-280, 284, 294, 295 КУпАП,

п о с т а н о в и в :

Апеляційну скаргу захисника ОСОБА_1 – адвоката Бреславець Марини Григорівни – залишити без задоволення.
Постанову судді Основ`янського районного суду м. Харкова від 12 грудня 2025 року – залишити без змін.
Постанова набирає законної сили негайно після її винесення, є остаточною і оскарженню не підлягає. 

Суддя Харківського 
апеляційного суду О.А. Кружиліна